57 



Efter at Basis var udstukket og afmærket udførtes 3 

 Maaliger, der gav som Resultat 



219.563 m. 

 219.173 - 

 219.122 - 



Da den første afviger saa meget fra de to sidste, hvilket 

 formentlig hidrører fra, at Folkene første Gang, saalænge de 

 ikke vare vante til Arbejdet, ikke have lagt Stokkene forsigtigt 

 nok saaledes, at der er sket smaa Forskydninger, hvorpaa tyder, 

 at den er fundet at være længere end de to sidste, har jeg 

 tillagt den Vægten Vs. Den fordelagtigste Værdi bliver derefter 



^'^■^^^ + ^-^'V^^ + ^-^"'-'^^=2l9.206.857 = c.219.207m. 



Denne Værdi er benyttet ved Beregningen af Trekantsiderne. 

 Rimeligvis er denne Værdi for stor, idet der altid finder en 

 ringe Forskydning Sted, naar Stængerne lægges mod hinanden. 

 Der vil derved indgaa en konstant Fejl i Resultatet. Man maa 

 derfor ikke fæste alt for stor Lid til dette, saa meget mere 

 som det Staalmaal, hvormed Stængerne udmaaltes, ogsaa kan 

 være behæftet med en Fejl. Imidlertid maa man dog erindre, 

 at en Distancemaaling med Stampfers Nivellerinstrument ogsaa 

 er behæftet med konstante Fejl. 



Det var altsaa en virkelig Basismaaling, der blev udført, 

 ganske vist med saa simple Maaleredskaber som muligt. Vil 

 man ad denne Vej naa et fint Resultat, hvilket for stystematisk 

 gennemførte Maalinger af og ved Gletscherne kan komme til at 

 spille en Rolle, kan man anvende nøjagtig etalonerede Lægter 

 (Oberstløjtnant Rasmussens Pr æcissionsnivellerlægte). 

 Disse maa ikke lægges helt sammen, men Afstanden mellem 

 en bestemt Delstreg paa den ene Lægte og en bestemt paa 

 den anden maa udmaales med Stangpasser og Transversallineal. 

 Det er altsaa en Art Præcissionsmaaling med Stregmaal, hvor 



