61 



A. Paulsen, at Indlandsisen om Sommeren i sine ydre Partier 

 opvarmes saa meget, at Luften strømmer ind. Det er imidlertid 

 selve Yderlandet, der opvarmes saa meget at Luften strømmer til 

 ikke blot fra Havet, men ogsaa fra Indlandsisen. Det er paa den 

 Maade, der midt paa Dagen altid, naar det er Solskinsvejr, hersker 

 en stærk Blæst. Forøvrigt er denne Blæst ingenlunde kold; 

 ved at falde fra Højderne ud mod Yderlandet, opvarmes Luften 

 dynamisk. Vinforholdet om Sommeren maa altsaa nærmest 

 skematiseres som medfølgende Figur 9 viser. Derved forklares 

 ogsaa, at jeg havde godt Vejr til Opmaalingen langs Indlands- 

 isen i Orpigsuit, medens det næsten dagligt var Regn eller 

 Taage i Kristianshaab. 



j^^Jidø- 



Tderlandy 

 Fig. 9. 



Efter at jeg havde ført Triangelnættet saa at sige lige mod 

 Øst ind til Indlandsisen, sigtede jeg fra nogle af Stations- 

 punkterne til Punkter ved Isranden; Resultatet af disse Sigter 

 findes fremstillet paa et til Søkortarkivet afgivet Kort. Længst 

 mod Nord og længst mod Syd ere Bestemmelsen af Punkterne 

 mest usikker. For at bringe Maalingen i denne Egn til en for 

 det foreliggende Maal tilstrækkelig god Afslutning, maa de to 

 høje Punkter henholdsvis nord og syd for AkudhnguaK M be- 

 stiges. Ved Hjælp af disse og Østvarden vil man faa gode 

 Skæringer af Sigter til Isranden, ligesom man ved de to Punkter 

 faar gode Tilknytningspunkter til kommende Maalinger nord og 

 syd for det i Aar maalte Omraade. 



Grunden i hele det opmaalte Omraade bestaar af Gnejs, 

 hvis Foldning er meget uregelmæssig. Det er heller ikke Fold- 

 ningen men derimod Brud, der betinge Hovedtrækkene af Ter- 

 rænets Form. I den Henseende forholder aabenbart AkudlinguaK 



*) Af akugdleK, mellemste og Affixet nguaK, lille. 



