62 



sig, som de fleste andre Steder af Grønland. Selve AkudlingiiaK 

 betegner en Sænkning i Terrænet, idet Fjældene, saavel nord 

 som ogsaa syd for, ere højere. Ude fra Orpigsuit - Fjord 

 højner det sig jævnt ind mod Indlandsisen. Det vestligste For- 

 bjærg (Л 180) har kun en Højde af 180 m.; hvorimod den øst- 

 lige Halvø har en Højde af 560 m. Selve Indlandsisen støder 

 til AkudlinguaK i en Højde af knapt 250 m., men allerede om- 

 trent 4 km. fra Punktet (Д 560) ligger Indlandsisens Overflade 

 i samme Højde (660 m.). Noget lignende er Tilfældet syd for 

 Tivsarigsok i Tasiusas-Landet. Ogsaa her ligger Isranden 

 lavere end Toppene, men noget ud efter hæver Isen sig. Ved 

 en Triangulation vil det nok vise sig, at det ikke er ret langt 

 ude, at Isens Overflade ligger i samme Niveau som Toppene 

 i Yderlandet. Efter Øjemaal at dømme, syntes Afstanden ikke 

 at være mere end i Myriameter. 



ïvets Nive/uo 



Manien to L 1 : 300,000 

 Sydju-iie. ford^blecLey 



Fig. 10. 



Selv indenfor Jakobshavns Isfjord, hvor vi dog maa antage, 

 der er en Lavning ind i Landet, ser det dog ud til, at det ikke 

 er saa særdeles langt ude, at Indlandsisens Overflade ligger i 

 samme Niveau som selve Toppen af Nunataken, men nogen 

 Maaling i Jakobshavns-Omraadet blev der ganske vist ikke ud- 

 ført. Kommende Forskeres Opmærksomhed henledes paa Isens 

 «Terrænforhold«. De mange Ujævnheder, Sprækker og lignende 

 frembyder ganske gode Sigtepunkter. Et saadant «Terræn» 

 — omhyggeligt udarbejdet — kan maaske med Tiden faa sin 

 Betydning, selv om det just ikke kan benyttes til at paavise 

 det af Isen dækkede Lands Hævning eller Sænkning , en Om- 

 stændighed Steenstrup har gjort opmærksom paa. Dette be- 

 ror paa, at vi intet ved om, hvorvidt Isdækket paa et Sted be- 

 holdet; sin Tykkelse eller ikke. 



