69 



I den Anledning hvervede jeg nogle Dragere og begav mig 

 af Sted om Morgenen den 3dje September med et lille Telt 

 og de allernødvendigste Utensilier. Vi ankom til Fjorden lidt 

 nord for NatdluarsuK om Eftermiddagen. Da Folkene vare 

 trætte, slog vi Telt her. At naa frem til Randen af Isbræen 

 den Dag, var der ikke Tale om. Næste Dag ved Daggry blev 

 Teltet baaret videre, og et Stykke nedenfor Bræranden blev det 

 opstillet. 



Vejen ud til Bræranden er besværlig. Flere Steder falder 

 Fjældene skraat ned mod Havet, saaledes at man kun med Be- 

 svær kan komme frem. 



Desværre slog Vejret ind med Taage og Regn, der tilsidst 

 gik over til Sne. Jeg fik derfor ikke det Udbytte af Turen, 

 som jeg havde tænkt mig. I Virkeligheden naaede jeg kun at 

 faa oprejst to Varder og paabegyndt en Hastighedsmaaling af 

 Gletscheren; Taagen forhindrede mig i at fuldføre den. 



Det viste sig, at Gletscheren staar meget længere tilbage,' 

 end den har gjort tidligere — hvis man da kan stole paa 

 Kortene. Forøvrigt rettede jeg Kortet for Nordspidsen af Store 

 Nunataks Vedkommende. 



Den 13de September afgik «Tjalfe» fra Jakobshavn, efter 

 den Ute at have gjort et mislykket Forsøg paa at komme ud. 

 Den 14de Septbr. kom vi ud i Strædet og den 30te September 

 ud i Atlanterhavet, passerede Skagen den 21de Oktbr. og an- 

 kom til København d. 22. Oktbr. Hjemrejsen var altsaa af om- 

 trent normal Længde. 



Baade paa Oprejsen og Hjemrejsen blev der af Besætningen 

 omtalt en Fugl, som gik under Navnet Hukkens Maage. 

 En saadan kendte jeg ikke. Paa Hjemrejsen havde jeg, da vi 

 vare komne ud i Atlanterhavet, Lejlighed til at se denne 

 Fugl , det viste sig at være Puffinus angloriim (Temm), 

 Skraape. 



Denne samt Fulmarus glacialis (L) og Larus tridadylus (L) 



