305 



mere lokal og tilfældig Art. Jeg skal her nævne nogle Forhold, 

 der tilstrækkelig vidner om Betydningen af denne Dialektforskel. 



For det første finder vi, at Sydlændingerne o: nærmest 

 Grønlænderne syd for Godthaab, altid, saalænge de har været 

 kendte, har talt I-Dialekten. Ikke blot nævner Fabricius dette 

 i sin Grammatik M, men de sydlige Distrikters Kirkebøger for 

 den ældre Tid bærer tydelige Tegn derpaa, idet Grønlændernes 

 Udtale hyppigt er anvendt f. Eks. ved Nedskrivningen af de 

 grønlandske Navne, uagtet Missionæren allerede fra Hjemmet 

 har lært at anse U-Dialekten for den egentlige grønlandske og 

 derfor bestræber sig for at følge denne under Nedskrivningen ^). 



For det andet kan der ingensomhelst Overgang mellem 

 U-Dialekten og I-Dialekten paavises, men derimod er Grænsen 

 mellem de Distrikter, hvor de tales, saa mærkelig skarp, at 

 man undres over, at ingen har benyttet denne Iagttagelse, han 

 dog ikke kunde undlade at gøre. Forholdet er nemlig dette, 

 at medens Befolkningen ved Godtkaab taler den grønlandske 

 U-Dialekt, taler Befolkningen ved Ny-Herrnhut — mindre end 

 en Kvartmil derfra — en ren uforfalsket I-Dialekt, og vi 

 underrettes ved historiske Undersøgelser om, at dette mærkelige 

 Faktum skyldes den Omstændighed, at, medens den danske 

 Mission fra Begyndelsen væsentlig vandt Tilhængere blandt 

 Midtgrønlændere, optog den tyske Mission et Arbejde blandt 

 de i store Skarer tilrejsende Sydlændinge, af hvilke da særlig 

 deres Menigheder kom til at bestaa. Saaledes forstaa vi, hvor- 

 for disse to saa nærliggende Pladser kom til at tale hver sin 

 Dialekt; men hvor indgroet denne Dialektforskel har været hos 

 begge, fremgaar af den mærkelige Omstændighed, at trods mere 

 end 160 Aars daglige Samkvem er Dialektforskellen bevaret 

 endnu den Dag i Dag. Man tro nu ikke, at Missionærerne har 

 haft nogen Indflydelse i den Henseende. Tværtimod, det er et 



Som ovenfor citeret. 



Næsten ligesom Johannes Hansen overfor Østgrønlænderne. 



XXVI. 20 



