308 



og anvendte i Syd-Grønland, men derimod ikke længere mod 

 Nord. Jeg nævner som saadanne særlig: 



Alk — /cutsula/c, 



Laks — kaniaga/c (bruges endnu af gamle Folk helt op 

 til Frederikshaab), 



S u 1 V — kigitilik, 



m m e r t — fcardlûmissârtofc, 



Søskendebarn — âviâ, 



Moder — ånivia (bruges ved Kaersok i Syden), 



Kiste — tungmeraic^ 



Vind — fcernera/c^ 



Stjærnebilledet ugdlagtut (hvilket Ord i Syden lige- 

 som i Østen bruges om Fangst, særlig Rævefangst), 



Solskin — /cinguarpofc, 



Snefog — paomuarpofc^ 



Is — apusine/c og iser/büvofCj 



Testikler — ynåmssat 

 samt en hel Del liere af mindre Betydning. 



Alt i alt giver saaledes en Sammenligning mellem Syd- 

 stammernes og Øststammernes Ordforraad os Bekræftelse paa, 

 hvad vi foran betonede, at det er saalangt fra, at Østgrønlænderne 

 er væsentlig forskellige fra Vestgrønlænderne, at de endog staar 

 en betydelig Del af disse sidste. Sydstammerne, saa nær, at vi 

 har Ret til at slutte os til en nærmere Sammenhørighed mellem 

 disse sidste og Østgrønlænderne, selv om ingen andre Beviser 

 kunde føres derfor. 



Imidlertid er vi istand til paa det ethnografiske Omraade 

 at give en Række Iagttagelser, der yderligere støtter vor 

 Opfattelse. Og vi er her paa et Omraade, hvor det er almindeligt 

 anerkendt, at Forskelligheder, der ikke kan forklares af lokale 

 og tilfældige Omstændigheder, tyder paa en virkelig Stamme- 

 forskel. 



