310 



Omraade, der gør det vanskeligt for os ved Grænserne at 

 udskille, hvad der er sydgrønlandsk, og hvad der er midt- 

 grønlandsk, da naturligvis begge Parter trods al Konservatisme 

 har optaget, hvad de fandt praktisk hos hinanden. Vi maa derfor 

 i Reglen nøjes med at paavise en Overgang fra den rene syd- 

 landske til den rene midtgrønlandske Form eller undertiden endog 

 til den nordgrønlandske. 



Allerede i en saa væsentlig Sag som Husets Byggemaade 

 og Indretning træffer vi Omstændigheder, der peger henimod 

 vor Opfattelse. Baade Østgrønlændere og Sydgrønlændere 

 anvender saaledes Skillerum paa Briksepladsen mellem de for- 

 skellige Familier, medens Nordgrønlænderne ikke anvender 

 denne Skik, saa langt vi har kunnet iagttage det eller skaffe 

 Oplysninger derom. Naar derimod Glahn bemærker ^), at Syd- 

 lændingerne (hvormed han mener Grønlænderne Syd for Godt- 

 haab^)) anvender Kogerum i Gangen, Nordgrønlænderne ikke, 

 stilles derved ganske vist Sydstammerne i Modsætning til Midt- 

 og Nordstammerne, men Holm omtaler ikke hos Angmagsalikerne 

 noget saadant Kogerum, saa det synes at være særegent for 

 Sydstammerne, saafremt det hele da ikke er en Indretning, der 

 stammer fra Kolonisationens -Paavirkning, hvorpaa adskilligt hos 

 Glahn kunde tyde^). 



Ogsaa paa Fartøjerne kan betydelige Forskelligheder paavises. 



Det kan vistnok siges som en almindelig Regel, at Syd- 

 stammerne ved Forfærdigelsen af deres Fartøjer, i hvert Fald 

 af Kajakken, anvender mere Falsning end Midt- og Nord- 

 grønlænderne, der foretrækker en Surring med Kobberemme. 

 I hvert Fald bliver Kølen, den "saakaldte kujâ, og Sidelægterne, 

 siârnit, paa Kajakken falsede sammen hos Sydstammerne, paa 



^) Anmærkn. til Cranz. S- ^97. 



») Anf. Skr. S. 255. 



3) Nu anvendes et saadant Kogested mere eller mindre overalt. 



