317 



En Bemærkning hos GlahnM om, at Tatoveringen hos 

 Kvinder er almindehgere sydpaa end nordpaa, giver vel en 

 interessant Oplysning, da Tatoveringen jo er meget almindehg 

 i Øst-Grønland ~), men er dog vist næppe helt sikker. 



Interessant er derimod en Oplysning hos samme Forfatter 

 om, at der er Strid mellem Sydlændingerne og de nordlige 

 Grønlændere, hvad der stemmer med en Del Beretninger hos 

 Cranz^) og med Sagnene, og nok kunde være Tegn paa en 

 Stammemodsætning. Til Trods for, at de sydligste GrønUendere 

 endog i den ældste Tid havde fabelagtige Forestillinger om 

 Østgrønlænderne og antog dem for Menneskeædere, hører vi 

 dog ikke om Strid mellem dem, men derimod om et fredeligt 

 Handelssamkvem ^). 



Den Formodning, der er fremsat af Steenstrup^), at de 

 forholdsvis faa eskimoiske Grave i Syd-Grønland kunde tyde paa, 

 at man dér havde for Skik at kaste de døde i Havet, bUver 

 vigtig i denne Forbindelse, da jo denne Skik hersker blandt 

 Østgrønlænderne ^), og Formodningen bliver saa meget sikrere, 

 som den er støttet til en lang Række Iagttagelser. 



1 denne Forbindelse maa vi omtale de grønlandske Navne, 

 der desværre slet ikke har været Genstand for nogen Undersø- 

 gelse. I «Meddelelser om Grønland» X er der anført Navne paa alle 

 Østgrønlænderne, ialt 548 Personer. Til Sammenligning hermed 

 har vi benyttet et Antal Navne fra Sydstammerne , repræsen- 

 terende ialt 1023 Personer. Det synes imidlertid, at Øst- 

 grønlænderne i høj Grad har benyttet den Fremgangsmaade at 

 opgive Øgenavne istedetfor de rigtige Navne, thi disse 548 

 Personer svarer til 456 Navne, og kun faa Navne forekommer 



1) Anm. til Cranz. S. 193, 



■') Medd. X. S. 59. 



3) Anm. til Cranz. S. 261 og S. 509. 



*) Egedes Relation. S. 110, 240. 



5) Medd. V. S. 25. 



6) Medd. X. S. 106. 



