326 



efter Fortællerens Sted. En saadan Stedfæstelse anser de for- 

 sigtigere blandt Folkloristerne for ikke at kunne føres mere 

 end 50 — 100 Aar tilbage i Tiden, og, selv om vi ogsaa mener, 

 at Eskimoerne paa dette Punkt er mere vedhængende ved 

 Traditionen end de fleste andre Folk, kan vi dog ikke med 

 Sikkerhed føre en saadan Stedfæstelse langt tilbage. 



Dette mener vi derimod at kunne gøre med de Retnings- 

 betegnelser, der næsten altid findes i Sagnene, naar disse 

 handler om Rejser, hvad de fleste gør. Vi sigter her til det 

 Faktum, at Retningsbetegnelsen nordpaa findes i langt, langt 

 flere Sagn end den modsatte sydpaa. En almindelig Stedfæstelse 

 af et Sagn til bestemte Steder kan kun gælde, saalænge paa- 

 gældende Fortæller eller hans Slægt har opholdt sig i den Egn, 

 hvad vel paa Grund af den stadige Bevægelse sjælden har varet 

 længe. En Retningsbetegnelse derimod vil holde sig i For- 

 tællerens Bevidsthed, saalænge hans Stamme er i Bevægelse i 

 den bestemte Retning. Betegnelserne nordpaa og sydpaa viser 

 hen til Grønlands Kyster, og vi mener derfor at kunne fastslaa, 

 at disse Retningsbetegnelser i Sagnene sigter til den Tid, i 

 hvilken de grønlandske Stammer har været bosatte paa og i 

 Bevægelse langs Kysterne, for Sydstammerne specielt den Tid, 

 der er gaaet, siden de bøjede omkring Landet og forandrede 

 deres tidligere Retning sydpaa til nordpaa ^). 



Traditionsarv. Da jeg engang hørte en Grønlænder fortælle om Kâgssuk, 

 at han fremtog nogle Knive, hvortil han tilføjede den øjensynligt tradi- 

 tionelle Note, at det skete paa den Tid, Hvalfangerne kom til K\sten, 

 mindede jeg ham om, at denne Tid var senere end Fortællingen om 

 UngortOK, der foregik mindst to eller tre Aarhundreder før. Dette kunde 

 han ikke forstaa, thi han vidste, sagde han, at Historien om Kâgssuk 

 var en okalugtuaK, der altsaa var ældre end Historien om UngortoK, der 

 kun var en оКй^ма^Л;. Se iøvrigt Rink: Eventyr og Sagn. Suppl. S. 206 flg. 

 Disse Retningsbetegnelser er her behandlede efter deres danske Betydning. 

 Som bekendt er der store Forskelle i Retningsbetegnelser hos alle eski- 

 moiske Stammer, ogsaa Øst- og Vestgrønlændere, hvor i mange Tilfælde 

 samme Kompasretning betegnes med det modsatte grønlandske Navn. 

 1 samme Forbindelse kan vi minde om, at de sydgrønlandske og de 

 nordgrønlandske Stammer anvender en forskellig Betegnelse for den 

 almindelige Sydvestvind, henholdsvis nigeK og kigångaii. 



