328 



Rejser synes derimod hos Angmagsalikerne at foregaa ind 

 elierud af Fjordene, Omflytninger indenfor Distriktet, til Akilinek, 

 til Indlandet eller endog til Maanen. Alt dette kunde tyde paa, 

 at Angmagsalikerne har forholdt sig stille i deres nuværende 

 Distrikt i saa lang Tid, at Traditionen om Rejserne har tabt 

 sig^). Og da de tillige ingen nordlige Nahoer har, kan man 

 forstaa, at de kan falde paa undertiden at vende sig mod 

 Nord, uagtet dette strider imod deres oprindelige Bevægelses- 

 retning. 



Vi maa endnu dvæle ved et enkelt Sagn i Rink's Sagn- 

 samling, der giver os en ganske god Illustration til Bevægelsen 

 og desuden bringer os i Berøring med den første , islandske 

 Kolonisation af Grønland. 



Den bekendte Fortælling om Høvdingen UngortoKs Drab af 

 Grønlænderne -) findes i to Redaktioner, dels en sydlig, der 

 lokaliserer Begivenheden i Julianehaab Distrikt og dels en 

 nordlig for Godthaab Distrikt. Rink har med Rette anset den 

 sydlige Redaktion for den bedste og anvendt denne i sin 

 Samling. Han udelader imidlertid her ganske Retningsangivelsen, 

 saaledes som denne angives i den godtbaabske Redaktion, der 

 meddeler, at der kom en Konebaad sydfra og til sin For- 

 bavselse traf Islændere inde i Godthaabs- Fjord. Den Betegnelse 

 sydfra er jo aldeles ikke passende til de historiske Forhold, thi 

 en Konebaad sydfra (hvor Østerbygden laa) kunde ikke forbavses 

 over at træffe Islændere i Godthaabs-Fjord eller Ameralik- 

 Fjord (Vesterbygden). Tilmed véd vi, at Vesterbygden 1379 



') Paa en saadan Stabilitet tyder ogsaa den Omstændighed, at de bor 

 mange sammen i et Hus, hyppig endog flere Konebaadsejere. Dette kan 

 kun ske, naar enhver Part er silclier paa altid at vende tilbage til Vinter- 

 pladsen. Ruinerne af smaa Huse paa østkysten tyder ogsaa paa, at i 

 hvert Fald en tidligere Befolkning, der var i større Bevægelse, har 

 passeret denne Kyst. 



') Rink: Eventyr og Sagn S. 67—68. 



