LARKEN. 545 
omkring 30 i knippet, äro 3—5 cm långa och således betydligt längre än 
hos ezuropea samt I mm breda. Arsskottets barr däremot 1,5; mm, jämnbrett 
lansettlika, sylspetsade. Kvistarna utveckla som torra en stark bal- 
samisk doft, liknande lukten av jasmin. Hanblommor nästan koniska, 
gulgröna, 8—10 mm långa med rostbruna, ulliga fjäll. Honblommorna äggfor- 
miga, 1—1,35; cm långa, vanligen gulgröna. De omogna kottarna blekgröna 
— någon gång rödbruna. — Kottarna vid mognaden rostbruna, senare svart- 
bruna. Kottefjällen färre än hos europea, något kupiga, ganska tjocka och 
styva, tätt rostbrunulliga, som äldre glesare brunulliga, på längden finstrimmiga 
eller otydligt finrefflade. Fröna relativt stora, glänsande, 1—1,3; mm. Heml. 
östra och norra Ryssland samt Sibirien. Försökt i England redan 1806, till 
Sverige införd 1880, som skogsträd 1892. 
ll. L. Principis Rupprechtii Mavyvr. Kraftigt växande lärk med bark som hos 
europea och sidirica. Unga skott ljusgula, knoppfärgen rödbrun. Barren 1—2 cm långa. 
Omkring 50 barr i rosett å kortskotten, barren å långskotten starkt sabelformigt böjda. Kottar 
kraftiga, 4 cm långa, 3 cm breda. Kottefjällen fint tandade, glatta. Heml. Nordkina. 
12. L. dahurica Turcz. (Fig. 9) 15—20 m högt träd, med i ungdomen pyra- 
midformad, som äldre mera utbredd krona. Barren 2,3—3,3 cm långa, 0,;—0,8 
mm breda. Friska kvistar utveckla en balsamisk doft liknande svag 
jasminlukt. Kottar små, som slutna ovala, 2 —2,; cm långa. Som mogna 
stå kottefjällen ut långt från varandra ända upp i spetsen, och kottarna synas 
då vara lika breda som långa <Omogna kottar gröna eller röda. Kottefjällen 
styva, äggrunda, avrundade mot spetsen, glänsande ljusbruna. Täckfjällen lan- 
settlika eller eliptiska, utdragna i en tunn spets, kortare än kottefjällen och 
endast framträdande vid det undre kottefjället. Hemland nordöstra Asien. Od- 
lad i Europa sedan 1739, 1 Sverige sedan 1879. 
13. L. dahurica x sibirica. I gränstrakterna för dessa båda arters ut- 
bredning förekomma ofta bastardbildningar med växlande karaktärer dem emellan 
(CIESLAR 465). 
14. L. olgensis Henry. Yngre grenar rödbruna, tätt besatta med långa 
hår, varav spår även finnas å de äldre, gråaktiga grenarna. Knoppar glän- 
sande mörkbruna. Barren korta, ej överstigande 2 cm i längd och 0,6 mm 
i bredd. Barren på långskotten proportionsvis något tjockare än på kort- 
skotten. Kottarna äro 1,;—2 cm långa och 1,;—2,5 cm breda. . Täck- 
fjällen synliga mellan kottefjällen, som äro 20—30 st. Dessa äro cirkelfor- 
made, helbräddade och rundade i övre kanten samt betäckta på yttersidan 
med små mjuka hår. Fröna äro små, 2,; mm långa, 6 mm med vingar, 
marmorerat gråa på den mot vingen vända ytan, glänsande mörkbruna på 
den andra. Denna nyligen beskrivna art synes stå £L. sibirica nära. Heml. 
vid floden Olga i Sibirien. 
15. L. kurilensis. Mayr. (Fig. 10.) 20 m högt träd med bark liknande 
L. leptolepis. Unga kvistar håriga, andra året rödbruna till blåröda, glänsande. 
Knoppar vackert rödbruna, ljusröda vid vegetationstidens början. Barr korta, 
2 cm långa, 1,; mm breda, blågröna till mörkgröna. Liknar med de flata 
grenarna till växtsättet en celler. Kottar små, liknande dem hos dahurica 
1,;—2,5 cm långa. Heml. Norra Japan (Kurilerna). Införd i Europa 1888. 
