LARKEN. 549 
Kar. III. Europeiska lärken. 
Larix europ&ea DC. Syn: Larix decidua Mil., L. pyramidalis Salisb., Z. excelsa Link. 
L. europea communis Law., L. vulgaris Fisch., L. decidua a communis Henk. et 
Hochst., £. Zarix (L.) Karsten, Pinus Larix L,. P. Larix a communis Emndl., Abies 
Larix Poir. 
Namn i Sverige: Av olika författare nämnes under 1600- och 1700-talen (131) lärchieträ 
lärcketrää, lärketrä, lärketräd, lerketräd, larkträd, larketräd och larkegran. På 
1800-talet finner man i litteraturen lerkgran, lärkgran, vanlig lärk, tysk gran, 
engelsk gran (ganska vanligt namn), lärkträd, sommarlärk och europeisk lärk. Allt 
allmännare har i skogslitteraturen sedan blivit ordet lärk enbart, vilket också förf. 
använt vid redigeringen av Skogsvårdsföreningens Tidskrift. 
w 
-— 
i Norge och Danmark: Lerk, lerke och lerketre. 
. 
- 
i Tyskland: Europäische eller gemeine Lärche (enl. HARTIG (527) och enl. LYTTKENS 
131), även Weiss-Lärche, Lorche, Lerche, Lerchenbaum, Lärchenbaum, Lerchen- 
tanne, Lerchenfichte, Leer-, Lier-, Lähr-, Lorch- eller Roth-Baum, Terpentin-Baum, 
Schön-Baum och europäische Ceder. 
v 
- 
i Frankrike: Méleseé d' Europe. 
vw 
- 
i England: European eller common larch, larch-tree. 
w 
- 
i Ryssland: Listvjennitsa. 
i Holland: Lork, Lorkeboom (222). 
w 
-- 
A. Utbredning. 
Den europeiska lärken förekommer f. n. spontant mest i Alperna och 
Karpaterna. Dess naturliga utbredningsområde går enligt KIRCHNER 
(548) i sydväst från Dauphiné i nordlig riktning genom Schweiz. 
Här saknas den i Jura, Föralperna och kantonen Glarus men förekom- 
mer i kantonen Uri och når sin nordligaste punkt vid Gäbris i kantonen 
Appenzell. Härifrån går gränsen över Vorarlberg och bayerska och 
Salzburgeralperna och möjligen genom Bayerischer Wald mot Mähren 
och Schlesien. Vidare genom norra och siebenbärgska Karpaterna till 
södra Polen. I närheten av Kronstadt i Siebenbärgen är dess öst- 
ligaste förekomst. Sydgränsen går sedan genom Siebenbärgens, Syd- 
ungerns och Kroatiens berg utmed Alpernas sydsluttningar, genom Havs- 
alperna ned mot Dauphiné. Fordom har den dock haft mycket större 
utbredning mot norr och öster. 
Den europeiska lärkens förekomst som spontan är egentligen koncen- 
trerad till 4 skilda områden. Det vidsträcktaste av dessa är Alperna. 
Inom Mähren och Schlesien förekommer den i en mera begränsad 
trakt om cirka 30 kvadratmil väster om den lilla floden Mohra fram mot 
Altvaterstoche. Ett tredje utbredningsområde är sydvästra Ryssland, 
