LÄRKEN. 
I denna virkesuppskattning ingå dock ej 13 kbm gallringsvirke på 3,263 
stammar, som tyvärr ej specificerats på de olika trädslagen. 
Även å Klotens kronopark förekommer lärk här och var i bestånden. Ett 
exempel på lärkens förekomst å särdeles mager ståndort (rullstensås) giver 
försöksytan 319 i 30-årigt bestånd. Som synes av efterföljande samman- 
ställning är tallens och björkens utveckling kraftigare än lärkens vad höjd 
och grovlek beträffar — ett av de få exempel förf. kan lämna härpå. 
Den svaga boniteten är givetvis förklaringen härå, ehuru tallen motsvarar MAaAss” 
växtlighet 0,8. 
Stam- Grund- = Virkes- S Medel- Medel- Medel- 
Bark : 20 2 
antal yta massa diam, höjd formtal 
st kvm kbm kA cm m 
Lärk (alla kronskikt) 4,942 16,23 3 28,1 6,53 8,5 0,523 
Fall» » 63 Oj41 2 -—- (0 I 1,0 0,550) 
Gran » » 64 O,18 a = 6,0 6,0 O,434 
Björk >» » ESS 0,31 NS = 8,8 10,7 0,478 
Lärk (1 kronskiktet) 669 6,32 31 2714 T140 IO,1 0,492 
Walla (I » 21 0,21 Ifa — I 1,3 1OS 0,548 
Björk (1 » 2 0,29 be — 13 133 0,476 
Även vid en uppdelning i kronskikt ligger lärken i första kronskiktet under 
tallen. 
Åtminstone på en lärkstam ha observerats angrepp av Dasyscypha. 
I övrigt meddelar jägmästare D. Ar WAHLBERG, att i Malingsbo revir saknas 
rena lärkbestånd, men insprängd samt någon gång gruppvis förekommer lärken 
rätt allmänt i 20—30-åriga skogsodlingar. Jägmästare E. BERGGREN omtalar 
från Tyngsjö socken ett mindre lärkbestånd om 0,5 har å ett större berg med 
synnerligen exponerat läge. Åldern skulle år 1909 varit 30—40 år, och lärk- 
beståndet var uppblandat med tall, gran och björk. BERGGREN upplyser, att 
marken är starkt stenbunden och mager; tallen har en långsam växt, varemot 
lärken är synnerligen vacker och betydligt längre än den likåldriga tallen. 
Han förmodar, att lärken först planterats vid en koja eller stuga, varav nu 
ej finnes något spår, och sedan självsått sig. Lärkbeståndet benämnes i trakten 
för »trädgården»>. 
Från norra Dalarna bör också omnämnas, att i Särna, 450 m ö. h., finnas 
några enstaka lärkar, uppdragna av frö, som år 1903 hemfördes av disponen- 
ten E. J. LJUNGBERG från St. Moritz i Schweiz. Lärkarna ha i ungdomen 
fått skadade toppar genom att de avskurits med lie. (ERIK GEETE). 
Jägmästare JOHAN AHLGREN framhåller slutligen, att europeisk lärk finnes i 
grupper eller såsom enstaka prydnadsträd på många ställen i Dalarna, men 
att han icke i något enda fall kunnat konstatera, att dessa 30—6o0-åriga och 
delvis äldre träd förmått reproducera sig genom självsådd. 
Värmlands län. 
I detta län, där sedan gammalt skogsodling utförts å bruksegendomarna, 
har lärken fått stor utbredning. Flera av de mest entusiastiska lärkdyrkarne, 
såsom E. WotrFF, C. A. WIKSTRÖM m. fl., ha också här haft sitt verksamhets- 
område. 
