LÄRKEN. 
NE 
Stam- Grund- = Virkes- ER Medel- - Medel- Medel- 
antal yta massa é diam. höjd form- 
st. kvm kbm HÅ cm m tal 
Lärk (alla kronskikt) 805 18,78 167 20,0 17:7 17,0 0,497 
Gran > » 1,490 14,21 101 8,4 I 1,0 13,8 O,316 
Tall > > 65 2,87 23 IO,i 23,7 E75S 0,468 
Lärk (1 kronskiktet) 405 14,29 130 20,3 21,2 18,7 0,487 
Gran (1 » 115 4,69 39 6,7 22,8 17,6 O,477 
Tall (1 » 35 1,03 16 10.0 26,5 18,1 O,437 
Å Södra Stjärnberget vid Lesjöfors finnas också flera lärkbestånd. I ett 
av dessa å synnerligen mager och stenig mark, där lärken uppkommit genom 
rutsådd, anlade försöksanstalten i sept. 1915 försöksytan 334 i 36-årig skog. 
Lärken i första kronskiktet är här efter tallen och granen i utveckling: 
Stam- Grund- ans Bar Medel- Medel- Medel- 
antal yta massa diam. höjd för 
st kvm kbm 74 cm m tal 
Lärk (alla kronskikt) 1,840 22,73 127 23,2 12,5 10,3 O,324 
Gran >» » 1,700 5,68 27 5,8 6,5 9,1 O,5319 
Tall » » 230 Fd 23,2 8,8 10,42 0,482 
Lärk (1 kronskiktet) 1,390 15,37 87 23,0 EG LIA 0,404 
Gran (I » 190 2,86 17 74+0 I 1,9 DLs4 O,494 
all. (I D 30 0,62 4 23,0 16,2 12,9 0,448 
Beståndet var före försöksytans anläggande orört. Beteckningssiffrorna ha 
därföre värde för bedömandet av beståndets rasegenskaper. Ej mindre än 
17,8 & av lärkstammarna ha befunnits vara mycket krokiga och 29,7 2 ha 
betecknats med (c). Beståndet är sålunda att hänföra till en synnerligen krok- 
stammig ras. Lärkkräftan förekommer sparsamt på grenarna. 
I övrigt har lärken kommit till mycket stor användning vid Lesjöfors. 
Enligt EKMAN (62) skall intill år 1902 använts 611 kg lärkfrö. Under 
samma tid har för skogsodlingen använts 2,123 kg tall- och 2,810 kg gran- 
frö, d. v. s. under 1800-talet ha 11 2 av använt skogsfrö utgjorts av lärkfrö. 
Ett annat bruk i Värmland, där lärken kanske fått ännu större spridning 
är Storfors. Enligt WESSLÉN (9) utsattes här under åren 1877—1910 
495,340 lärkplantor och användes 1,090,18 kg lärkfrö. Relationen mellan 
använd lärk samt tall och gran vid skogsodlingarna återfinnes i tabell 1. 
Under denna period ha således 9 2; av de utsatta plantorna bestått av lärk och 
14,6 2 av använt frö har utgjorts av lärkfrö. Under 10-årsperioden 1877— 
1886 användes lärken i avsevärt större utsträckning än senare. 
I blandbestånd å det Storfors underlydande Gammelkroppa anlade försöks- 
anstalten år 1914 tvenne försöksytor å mark av olika bonitet. I 40-årigt bestånd, 
som uppdragits genom sådd av tall, gran och lärk i skilda rader (se kartan å 
tavlan 3), uppskattades ytan 289. Dess bonitet är endast o,6 men lär- 
kens utveckling framför tall och gran är påtaglig. Medan lärkens medelhöjd 
är 14,7 m är tallens endast 10,6. Inom första kronskiktet äro motsvarande 
tal 15,3; och 12,2. Lärkarnas dominerande ställning framgår också tydligt 
av tavla 3 samt av efterföljande sammanställning: 
