594 GUNNAR SCHOTTE. 
Tabell 5. Uppskattningsresultat från 4 provytor vid Surte=Liljedal, 
Västergötland. 
Results of Measurements from four Sample plots. 
Prov- | B Stam- Grund |Virkes.| Medel | Medel Stam- | Grund- Virkes-| Medel | Medele 
oni [GE bo TE [TS 
ytans | tet antal yta | massa | diam. | höjd | antal yta | massa | diam. | höjd 
ER | St kvm kbm | cm | m | Sh | kvm | kbm cm m 
| T 
| | Hela ogallrade beständet, | Första kronskiktet enbart. 
| Whole unthinned wood | First tree-stratum only 
| 346] IL | 876 | 37,70 | 431 | 23,4 | 23,5 | 774 | 35:70 | 410 | 242010 23;5 
347, 1 LIE 972 | 38,54 | 371 o| 22550 20j201--843,1 35:801 |) 348 23:30 NNEOR 
345 IN | TI400) 40;55 | 33201 2120) Oro | 300 | 20901 2250 
348 M UU F28001 40;26 1 20700) TOS KA aArn0A| 37:84 | 253 20,3 14,2 
tyvärr nästan ogallrade bestånden har inom de olika ytorna endast anteck- 
nats. resp. 3,0, I,o, 2,9 Och 6,4 26 feträd. I tabell 5 äro uppskattomes: 
resultaten från de fyra växtlighetsgraderna införda. — Dessa intressanta ytor 
behandlas närmare i följande kapitel. 
Göteborgs och Bohuslän. 
Som 1 historiken redan omnämnts, använde hushållningssällskapet ganska 
tidigt lärk i sina planteringar. Några egentliga bestånd finnas dock knappast 
kvar. Träden ha ofta fått en övervägande dålig stamform, och kräfta har 
härjat svårt i de unga bestånden, som därför tidigt borthuggits. Även de 
från Skottland 1866 införskrivna plantorna ha ej givit bättre resultat. Största 
delen av dessa sattes vid Solberga prästgård. Förf. har sommaren 1916 un- 
dersökt lärken därstädes, som även här visar det för Bohuslän karaktäristiska 
utseendet: stammarna (fig. 39) ha långt ifrån den raka och smäckra form, 
som utmärker den skotska rasen i vårt land. Det torde ej vara djärvt för- 
moda, att dessa plantor visserligen köpts från Skottland, men att plantorna 
uppdragits av frö, som kanske direkt tagits från Tyrolen. 
Vid Svartedalens kronopark kvarstår ännu en del lärkar i grupper, och spridda 
dungar finnas nog dessutom litet varstädes, men intresset för lärk i Bohuslän 
är säkert i allmänhet förbi. 
En märklig kontrast häremot bildar de nyss beskrivna bestånden vid Surte 
i påtaglig bohusländsk natur och klimat. (Se följande kapitel.) 
En km sydväst om Pixbo station finnes ett större lärkbestånd på en bergs- 
höjd. Beståndet är cirka 75 år gammalt och 19-—-20 m högt med en dia- 
meter av i allmänhet 23—31 cm vid brösthöjd. Träden äro synnerligen raka, 
ehuru beståndet är starkt exponerat för såväl nordliga som västliga vindar. 
(fig. 37)- Inga kräftsår ha iakttagits. Till jämförelse härmed bör omnämnas 
ett yngre lärkbestånd närmare Almedal, som också är exponerat för västan- 
vinden och har synnerligen krokiga träd. Dessa äro vidare starkt angripna av 
kräfta. Då båda bestånden äro starkt exponerade för vinden, det förstnämnda 
dock mest, torde det vara trädens härstamning som i huvudsak varit bestäm- 
mande för de båda beståndens stamform (se närmare kap. III D). 
Hallands län. 
Som redan i historiken omnämnts, införde CLAs ALSTRÖMER (7) lärken 
till Gåsvadholm utanför Kungsbacka år 1763. Förf. har besökt Gåsvad- 
