LÄRKEN. 
603 
D. Europeiska lärkens variation och raser. 
Av den ' europeiska lärken finnes ett stort antal former med hänsyn 
till förgreningen, vilka särskilt beskrivits i den dendrologiska litteraturen. 
En form med hängande grenar är 
f. pendulina Rel. En annan form, 
den i England ganska spridda f. 
pendula Taros, betraktas numera 
som hybrid mellan L. europea och 
americana och behandlas närmare 
här nedan. En ormlärk, f. virgata, 
är avbildad och beskriven av HEM- 
PEL & WILHELM (534). En med 
denna närstående form (fig. 29) 
har författaren funnit i parken till 
skogsförvaltarebostaden vid Ström- 
backa i Hälsingland. »Kamlärk 
kan den å vidstående bild (fig. 
28) reproducerade lärken från 
Sundsmarkens kronopark i Väster- 
götland benämnas. Trädet är 18 
m högt och har långa grenar med 
elegant hängande kvistar, kammar. 
— En särskild typgrupp represen- 
tera de pyramidformiga lärkarna, 
bland vilka beskrivits en f. fastigiata 
samt en f.multicaulis Schröder. -— 
En annan grupp bilda dvärgfor- 
merna. Av dem ha beskrivits f. 
compacta, f. Kellermannit, f. cervi- 
cornis, och f. repens (Willk. 1887). 
Medan den europeiska lärkens 
honblommor i regel äro röda, fin- 
nas även gröna—vita f. alba och 
f. pallidiflora. 
Alla dessa växtformer ha emel- 
lertid endast kuriositetsintresse eller 
värde som prydnadsträd i parker. 
1 Häxkvast på lärk är funnen av SOM- 
MERVILLE (1910), och fasciationsbildningar 
ha iakttagits å Kårestads kronopark (försöks 
ytan 310) under skogsförsöksanstaltens ar- 
beten samt å Fägerhults krpk. 
Ur Skogsförsöksanst. saml. Foto av G. SCHOTTE ?/3 1915 
Fig. 28. Typiskt exemplar av »kamlärk» 
Sundsmarkens krpk, Västergötland. 
Typical specimen of »comb-larch». 
