628 GUNNAR SCHOTTE. 
nade magra rullstensplatåerna (»malmerna») eller de torraste tallheds- 
markerna. Å tallens växtlighetsgrad o,2 och o,r (enl. MAASS) går den 
eju till! Den blir Char it: ol mi efter”den "svagt vaxande tallen fomen 
tynande tillvaro och torkar så småningom bort, såvida ej lärkkräftan kom- 
mer och hjälper till att hastigt döda den. Exempel på mark, där dess 
odling sålunda fullständigt misslyckats har förf. sett nära sjön Tisnaren 
SR YR RNA 
25 
ER : 
C i” 
TA vå 
E t 
Ur Skogsförsöksanstaltens saml, Foto av G. SCHOTTE ??/, 1915. 
Fig. 41. 36-årigt lärkbestånd å blockrik mark. Hagby, Södermanland. 
Försöksytan 296. Medelhöjd 13,9 m, virkesmassa 124 kbm efter gallring. 
Thirty-six-year-old larch wood on bowlder-strown ground, Hagby, Södermanland. Sample 
plot 295. Mean height, 139 m. Volume; 124 cub. m after thinning. 
i Västra Vingåkers socken (se fig. 40). Ett snarlikt fall har förf. också 
iakttagit å en skarp rullstensås vid Lyftinge kronodomän utanför Köping. 
Lärken är emeliertid ej endast markförbättrare genom sin stora dränerande 
förmåga, utan dess ymniga barravfall, som är rikt på kväve, bidrager 
även att öka markens humushalt och ger i regel upphov till god mull- 
jord. Att lärken kan gå väl till på synnerligen stenig och blockrik mark 
är försöksytan 296 å Hagby i Södermanland ett gott exempel på. (Se 
fig. 41). På så sätt kan lärken högst betydligt förbättra skogsmarken och 
