LÄRKEN. 653 
Att de förväxande lärkarna, åtminstone av tyroler-rasen, bli något 
lutande efter vindriktningen kan man ofta finna, men samtidigt träffas 
individ, som äro fullständigt oberörda härav. Den hos lärken ofta före- 
kommande spiralliknande stamformen uppkommer således ej av vindens 
inverkan. Särskilt å Marieholms kronopark har förf. intill försöksytan 
337 funnit, att den hos några individ förekommande småkrokigheten säker- 
ligen ej kan förklaras härav Många av de härför mest utsatta träden 
voro raka, och flera av de krokiga individen voro relativt mest skyddade 
för vinden. 
Om sålunda en lärkras användes, som i allmänhet har relativt låg 
procent krokiga stammar, och som blir mindre risig såsom den skotska, 
skall enligt författarens mening olägenheterna mellan en blandning av de 
från flera synpunkter tämligen likvärdiga tallen och lärken kunna undgås. 
Är så förhållandet, medför en dylik blandning idel fördelar. I det nu 
föreliggande lärkmaterialet ha 9 av försöksytorna mer avsevärd inbland- 
ning av tall och utgöra goda exempel på, vad härigenom vinnes. 
Granska vi först ytor med svagare bonitet, så representeras dessa 
av det 18-åriga beståndet å ytan G III å Garpenberg. Denna utgör 
lärkbonitet IV, motsvarande — vad tallen beträffar — MAASS' växtlig- 
hetsgrad o,6. Jämförelsen mellan tall och lärk blir 
150 lärkar om 1,4 kbm ha en medeldiam. av 5,6 cm och medelhöjd 5,7 m 
3,469 tallar » 209,3 >» an » pr ISA > 5,3 m 
2 2Z inblandning av lärk motsvarar sålunda omkring 20 2 ökning i 
virkesmassan. Denna ringa inblandning torde för övrigt haft mycket 
ringa inflytande. 
Till lärkbonitet III, motsvarande i detta fall för tallen växtlighetsgrad' 
0,7, hör det 42-åriga blandbeståndet a försöksytan 289 vid Gammel- 
kroppa (se tavla 2). Gran och lärk ha i tallsådden inblandats bältesvis 
såsom närmare. framgår av kartan åa tavla 3. Granen har stannat som 
underväxt. Lärken visar typiska exemplar av tyrolerrasen. Den är 
något risig och har tryckt en del tallar (se kartan), men dock ej i 
någon högre grad. I beståndet finnas inom första kronskiktet 
205 lärkar om 37 kbm med en medeldiam. av 17,7 cm och medelhöjd 15,3 m samt 
415 tallar » 32 > >» oo» » >» 12,3 » / » 12,2 >» 
Lärkens kraftiga utveckling är påtaglig; det har blott behövts hälften 
så många lärkar som tallar för att nå samma virkesmassa. Jämföra vi 
all tall och lärk inom beståndet, se vi, vilket tillskott i virkesmassa, som 
erhålles genom inblandning av 13 & lärk i beståndet räknat efter stam- 
antal av tall och lärk: 
330 lärkar ha producerat 42 kbm med medeldiam. av 14,9 em och medelhöjd 14,7 m 
2,088 tallar » » 79 » » » 9 > > I Of 
