658 GUNNAR SCHOTTE 
Blandning av lärk och björk. 
Endast en försöksyta kan åberopas som exempel på en sådan bland- 
ningsgrad. Det är ytan 287 å Gammelkroppa i Värmland. Efter ett 
färre antal tallstammar att döma bör beståndet hänföras till växtlighets- 
grad 0,9, men står, vad lärken beträffar, mellan bonitet II och III. I första 
skiktet finnes här 
200 lärkar om 33 kbm med en medeldiam, av 17 em och medelhöjd av 15,4 m 
250 björkar » 27 > » » » > IA > > > 1455 Mm 
Björken i beståndet är dock möjligen något yngre än lärken. Vi se 
härav, att björken och lärken utvecklat sig lika, emedan ytan är ganska 
"gles. Någon större produktion kan emellertid ej vinnas genom en bland- 
ning av så pass skrymmande träd som björk och lärk och från markför- 
bättringssynpunkt kan endera trädslaget vara tillräckligt. 
Blandning av lärk och bok. 
Denna blandningsform, där boken bildar endast ett mellanbestånd, an- 
befalles särskilt av tyskarna. 
I Skåne finna vi också flerstädes, såsom t. ex. å Skabersjö, mycket 
resliga och vackra lärkar i bokbestånden. Ett vackert exempel härpå 
från Danmark visar fig. 55, som godhetsfullt ställts till förf. förfogande 
av forstkandidat C. A. JENSEN. I någon mån kan också den tillfälliga 
försöksytan 341 ((fig. 56) vid Maltesholm utgöra ett exempel härpå, om 
ock boken är fåtalig och närmast att betrakta som underväxt. Detta 
lärkbestånd på prima bokskogsmark av mulltyp har säkerligen den största 
höjd i förhållande till åldern, som något bestånd äger i landet. Den 
överskjuter åtskilligt den uppställda lärkboniteten I. Vid 60 års ålder 
har beståndet på 317 stammar en virkesmassa av 457 kbm med en medel- 
diameter av 33,; cm och medelhöjd av 29,9 m. 
Blandning av lärk och gran. 
I undersökningsmaterialet ingå 9 ytor med blandskog av gran och 
lärk av lärkboniteterna I—IV och i skilda åldrar. 
Bonitet I är representerad av det 32-åriga beståndet nära Surmossen 
a Omberg. Lärken har här en betydligt kraftigare utveckling än granen 
utan att dock nämnvärt ha hindrat denna i sin utveckling. En bild av 
beståndet återgives å tavla 8. Lärkens försprång är nu i beståndet 6 
meter och hos första skiktet cirka 4 meter, men lärken är ändå ej sär- 
skilt risig. Den hör också till den mer tunnbarkiga rasen; förf. kan 
likväl ej direkt leda i bevis, att den kommit från Skottland. Detta be- 
stånd har alltid tilldragit sig skogsmännens uppmärksamhet. Förr såg 
