664 GUNNAR SCHOTTE. 
gran, såsom t. ex. å kronoparken Lilla Svältan i Västergötland. En så- 
dan beståndstyp är givetvis synnerligen lämplig, särskilt om silvergranen 
insättes efter lärken, så att den blott kommer att hålla sig inom tredje 
och fjärde kronskikten. 
Gallring. 
Som redan nämnts i avdelningen om lärkens fordringar på växtplats och 
klimat, är detta trädslag utpräglat ljusälskande. Som fristående blir den 
synnerligen yvig, även om den ofta — av god ras — kan bli ganska rak 
(fig. 58). I bestånd trycka träden varandra snart. 
Ett utslag härför se vi i tabellbilagorna, där uppskattningsresultatet 
från de rena lärkbestånden är uppdelat i kronskikt. Huvudmassan av lärk 
är naturligtvis koncentrerad till första kronskiktet och en hel del träd fin- 
nas också i andra kronskiktet, men tredje och fjärde skikten äro påfallande 
svagt representerade. I stort sett kan man dock säga, att alla fyra skikten 
finnas i de orörda lärkbestånden representerade upp till 30-årsåldern. 
Sedan försvinner fjärde kronskiktet. Vid omkring 40 års ålder kan åt- 
skilliga individ av tredje skiktet hålla sig kvar. Vid 50 år finnas 
endast första och andra skiktet representerade. I ännu äldre skogar blir 
i regel första skiktet ensamt, men fullt orörda bestånd i den åldern ha 
naturligtvis ej påträffats. Med hänsyn till lärkens stora ljusbehov är 
det likväl att lägga märke till, att ändå så pass många individ hålla 
sig vid liv i de lägre kronskikten. När man dessutom funnit, att just 
dessa av ljusbrist lidande individ äro de, som först utsättas för lärkens 
farliga kräftsjukdom (se närmare kap. III F), framstår som en bjudande 
plikt att tidigt och ofta gallra laärkbestanden. - Man) kant dame 
ej i lärkbestånden lämna de lägsta skikten såsom markskydd. Det närings- 
rika barravfallet håller dock i regel marken i gott stånd; i äldre rena 
lärkbestånd kan det emellertid säkerligen vara av värde att hava någon 
underväxt, men då av annat trädslag. 
Någon fullständig produktionstabell med gallringsutbyten vid olika 
aldrar och boniteter har, som nämnts, ej ännu kunnat uppställas. 
Om gallringsutbytet vid den första gallringen, som utförts av skogs- 
försöksanstalten, lämna tabellbilagorna närmare detaljerade upplysningar. 
Gallringarna utföras i lärkbestånden i stort sett efter låggallringsprin- 
cipen. I första hand uttagas sålunda undertryckta och kräftskadade 
träd. Vidare böra krokväxta individ och träd av utpräglad vargtyp få 
stryka på foten. Gäller det en lärkras, som den tyroliska, vilken har stor 
benägenhet att bilda krokiga och risiga träd, kan vid den första gall- 
ringen komma att uttagas så många b-träd, att gallringen närmar sig kron- 
gallring. 
