LÄRKEN. 677 
CM 
Lärkkräftan har antingen ett ganska långsamt förlopp upp till 7 år 
eller mer eller kan den i vissa fall döda trädet under en enda vegeta- 
tionsperiod, då grenar börja torka överallt på trädet. 
Efter barkens avdöende bryta vid kräftstället fram små gulvita vårtor. 
Dessa alstra ett hymenium av konidiebärare, från vilka små, encelliga 
konidier avsöndras. 
Apothecierna, de vackra, röda, vitkantade fruktkropparna, framträda 
på samma ställen och äro särskilt granna vid fuktigt väder. I sporsäc- 
karna alstras 8 äggformiga sporer. 
Apothecierna träffas dock ej endast i kräftsåren utan även å torra 
grenar utan dylika. Dasyscypha Willkomma kan nämligen angripa redan 
döda grenar och nå fertilt stadium på dessa samt sålunda uppträda jäm- 
väl som saprofyt. 
Träden kunna angripas av svampen vid vilken ålder som helst. Mest 
hemsökta äro de dock i åldern 2—40 år och praktiskt uppges den far- 
ligaste åldern av BECK (536 6) vara 10—20 år. I vårt land synes åldern 
13—30 år vara den kritiska tiden. I England har man enligt MASSEE 
(563) den erfarenheten, att träd, som äro under 10 år, när de angripas, 
antingen dö eller bli ytterst deformerade. 
Dasyscypha Waillkommii förekommer i lärkens hemland och finnes i regel 
överallt, där lärk odlas. I Alperna förekommer den epidemiskt i fuktiga 
dalar och i närheten av sjöar, men ej på mera exponerade ställen. Att den 
dock i mindre grad härjar i lärkens hemland än i Tyskland och England, 
anser BORTHWICK (443) bero på vårens beskaffenhet. Vegetationen 
börjar mycket hastigt i alperna under maj, träden slå ut fort, och den 
tid, då barken är. särskilt ömtålig, är kortvarig, varigenom vissa bark- 
ätande insekter få mindre tid, högst 14 dagar på sig för att kunna skada 
barken. Genom de långa prövande vårarna i England förlänges den 
ovannämnda tiden till 6—38 veckor. 
Man har trott sig märka, att kräftan spritt sig mera under senare ti- 
der, och att den tilltagit med ökad odling av lärk. Man har också på- 
stått, t. ex. i Tyskland, att dess spridning norrut fortgått succesivt. Detta 
visas genom angivande av tidpunkten, då den iakttagit så olika orter. Så- 
lunda har man enligt BECK (536 5) observerat lärkkräftan i Tyskland 
redan på 1840-talet, såsom i Braunschweig 1845, i Hessen 1850, se- 
nare i Spessart, Thäringerwald och Harz samt i Ostpreussen först 1880. 
Man har också sökt fastställa tidpunkten, när den med en plantsänd 
ning spreds till England. 
Till alla dessa uppgifter vill förf. ej sätta mycken tro. Säkerligen 
har kräfta i regel alltid funnits, där lärk förekommit. 
Gå vi igenom den äldre litteraturen, finna vi visserligen, att lärkträds- 
