688 GUNNAR SCHOTTE. 
kronopark (ytan 337), där blott ett fåtal Zz av lärkarna äro kräftskadade. 
Även i England, där man haft rikt tillfälle att studera de omfattande od- 
lingarna av lärk, har man alltmera börjat förorda blandade bestånd, sär- 
skilt med tall. Men även de rena bestånden ha tidigare haft kraftiga för- 
kämpar. Ett sätt att ordna dessa genom starka gallringar är dets. k. No- 
varsystemet, som beskrivits av W. MACKENZIE (567). Lärken plan- 
teras vid Novar i rena bestånd på 1,o—1,1 m:s förband, men vid 12—15 
års ålder gallras alla sjuka stammar bort. Man beräknar då att av friska 
träd kunna ha 865—1,480 kvar per har. Som lärken är avsättningsbar 
till 3,5 cm diam., då tallen ännu ej har något värde, plägar en första 
gallring ge en behållning av 225 kr. per har. Sedermera underplan- 
teras beståndet med skuggfördragande trädslag såsom utländska arter 
av silvergranssläktet m. fl. samt bok. Behållningen av gallringen täcker 
kostnaden för denna underplantering. Likåldrig blandning med skugg- 
fördragande trädslag törs man ej använda, då härigenom lärken berövas 
en del ljus. Efter 80 år eller tidigare kalavverkas hela beståndet. 
Detta system har å andra sidan skarpt kritiserats. Så anser t. ex. JOHN 
NISBETH (587), att så tät plantering som på 1,0—1,1 m. alltför mycket be- 
fordrar lärkkräftans spridning. Och hur skall man bära sig åt, om ej 865 
—1,480 träd vid första gallringen kunna kvarlämnas per har? VWisser- 
ligen kan det vid Novar nästan löna sig att kalavverka bestånden vid 
15 år, men då har man ju ej fått någon egentlig lärkskog. NISBETH an- 
ser därför, att sjukdomen förebygges bäst genom att draga upp lärken 
bland andra träd. Lärken skall härvid inblandas enstaka eller i små 
grupper på ett medelförband av 2,,—3,0 m. Om man sålunda i Stor- 
britannien börjar bli tämligen enig om, att lärken måste odlas i bland- 
ning med andra trädslag, är det ännu en tvistepunkt, om den skall odlas 
i likåldrig blandning eller om de övriga trädslagen blott skola bilda un- 
derbestånd. I stor utsträckning har man uppdragit radplantering av t. 
ex. en rad lärk och en rad tall eller gran. Härigenom sprides emellertid 
lärkkräftan lätt i raderna, och det kan bli riskabelt, att 50 2 av bestån- 
det utgöras av lärk. A. D. RICHARDSON (598) har därför föreslagit, 
att bestånden blott till 7/, el. 7/, blandas med lärk. Schematiskt kan 
lärkens inblandning åskådliggöras på följande sätt, där korsen ange lärk. 
2 HO) OFTAST O NORA 
(OO ORMIOr OT TOKEe 
& O OTFONTO FORKG 
Or KORYG OFFRAR OAL 
O O OEKOO ORMKOEO 
