LÄRKEN. 693 
mått på virkets hårdhet använder JANKA den kraft, uttryckt i kg, som 
erfordras för att från en plan tväryta hos virket parallellt med fibrerna 
inpressa ett halvklot av järn med en cirkel av 1 kvem:s storlek till ett 
djup i klotsen lika med kulans radie eller 5,6 mm. Det härigenom 
erhållna motståndet mot tryck är större hos lärk än t. o. m. hos ek. 
Medan JANKA räknar tall och gran till de lösa virkesslagen, höra ek och 
lärk till de medelhårda. Däremot är lärkvirkets krympningstal något 
större än hos de andra ovannämnda träslagen. 
Men lärkvirkets beskaffenhet växlar avsevärt från olika trakter, vil- 
ket även JANKA (544 a) tidigare undersökt. 
Sålunda växlar den specifika torrvikten mellan 39,38 och 74,7. Han 
fann den i medeltal vara: 
i 
HM 
I 
I 
I stammens | / 
nedre del | ! SE | 
(brösthöjd) ET 
ILO SEAT TVR VISTA BY CI nad era fö SE DE se rag oe ASEA SS JARL 63,4 49,5 
> SMR TTT CDIESIEN. cost cless RESAN SA je RR Ms ÅG 60,4 50,1 
» > FRAN OT CL BYT OLE II 24 SSE BARR SES ENA le. 60,4 57,0 
» » FINA SV CST OLE Son SA rare NR MA Sk TS RS AA SLS 55,3 50,4 
Även från alla andra synpunkter såsom tryckfasthet, tryckelasticitet, 
böjningselasticitet och böjningsfasthet samt hårdhet visade sig lärkvirket 
från Wienerwald mycket överlägset de andra provenienserna, därnäst 
kom Schlesien och sedan Tyrolen, som producera avgjort sämre lärk- 
virke. Direkta på senare undersökningar grundade detaljerade jämfö- 
relser mellan tallens och lärkens virke finnes ej. Emellertid anses lärk- 
virket kunna ha samma användning som tallens virke, men är, när det 
gäller behov .av varaktigt virke, högre skattat än detta (GAYER). Där- 
emot har JANKA påvisat en högst betydande skillnad mellan granvirke 
och medeltalen för lärkprovenienserna allt till lärkens fördel. 
Det är framför allt den stora procent kärnved hos lärken, som gör 
detta virket så utmärkt. Sålunda har det 70-åriga lärkbeståndet av bon. 
I en kärnvedsmassa av 50,7 Z& av hela stamvedsmassan och 62 2 av 
stamvirket utan bark. Ett exempel på kärnans omfattning visar (fig. 74), 
där en stamanalys från detta bestånd återgives. Kärnbildningen inträder 
också mycket tidigt. Ett 14-årigt bestånd av sibirisk lärk å Omberg 
(yta 283) befanns vid roten hava en kärna av i medeltal 39,0 2 av 
stubbdiametern. Ett material av 266 stammar från flera försöksytor 
visade, hurusom kärnveden procentuellt stiger med dimensionerna, såsom 
närmare visas av efterföljande serie: 
