LARKEN. 03 
Kar. IV. Sibiriska lärken. 
Larix sibirica. Ledeb. Syn.: Larix intermedia et archangelica Laws, L. europea B 
sibirica Lond. L. decidua 8 rossica Henk. et Hochst., L. decidua 3 sibirica Rgl., 
L. rossica, Pinus Larix Pall., P. intermedia Fisch.;, P. Ledebourii Endl., Abies 
Ledebourii Rupr. 
Namn i Sverige: sibirisk lärk, sibirie-lärk, rysk lärk. 
» i England: Russian Larch, Siberian Larch. 
> i Tyskland: Sibirische Lärche, Russische Lärche. 
» i Ryssland: Listvennitsa. 
A. Utbredning. 
Den sibiriska lärkens naturliga utbredning är nordöstra Ryssland där den 
börjar förekomma öster om Onega, cirka 30 mil från finska gränsen 
(333), vidare Sibirien, Amurtrakten och sannolikt också Kamtschatka. 
I uraltrakterna, i guvernementen Archangelsk och Wolodga bildar den 
stora skogar och förekommer allmänt i guvernementen Perm och Oren- 
burg. Enligt HEMBERG ($Sz7) skall den inom europeiska Ryssland ha 
sin största utbredning i Mesénflodens älvdal, i Dvinaflodens övre för- 
greningar, inom delar av guvernementet Wjäska, i Permska Ural samt 
i synnerhet inom Petschoraflodens vitt förgrenade vattensystem. Västligast 
förekommer lärken enligt CAJANDER (33858) något väster om floden Onegas 
mynning. Den finnes antagligen också invid sjön Onegas sydligaste spets. 
BLOMQVIST (333) har från sina resor lämnat många skildringar över den 
sibiriska lärken såväl i Ryssland som i Sibirien, och man får härigenom 
en god föreställning om, huru detta träd uppträder i sitt hemland samt 
under vilka förhållanden det bör trivas i norra Sverige. 
I Makaref'ska reviret i guvernementet Kostromå växte exempelvis lär- 
ken mest i blandning med tall, mera sällan tillsammans med gran. De 
äldre lärkarna förekommo ofta i små grupper och voro 120—150 år 
gamla samt 27—30 m eller mera höga. Att de funnos endast i smärre 
grupper berodde på, att i skogarna endast uppstått små luckor, där lär- 
karna kunnat taga sig fram. Efter skogseld erhölls riklig självsådd, 
vilken förekom som en tvinande underväxt i bestånden. 
I närheten av den lilla staden Kologriv invid Unscha-floden fann BLOM- 
QVIST å en: mindre kronopark de vackraste lärkskogar, som finnas i 
europeiska Ryssland. Vid 80 års ålder voro här träden 53—60 cm 
i. diameter och minst 30 m höga. För avverkningsrätt betalades där i 
mitten på 1880-talet 1,500—2,000 rubel per hektar. 
