704 GUNNAR SCHOTTE. 
Från guvernementet Tobolsk omtalar BLOMQVIST (333), att lärkarna 
förekommo inblandade i tallbestånden. Ännu i de 350-åriga, slutna tall- 
bestånden hade lärkarna ett försprång i höjdtillväxt av några fot, och 
överallt i tallskogarna funnos äldre överståndare av lärk som grova stor- 
verksträd. 
I allmänhet förekom lärken i blandning med tall och björk, men även 
tillsammans med gran och detta någon gång t. o. m. på något kärr- 
aktig mark, ehuru annars lärken. vanligen undviker sådan jordmån. 
Granen förekom f. ö. mest i blandning med sibirisk silvergran och sibi- 
risk brödtall. 
Sibiriska lärken växer i sitt hemland, särskilt innom västra delen av utbred- 
ningsområdet, med lika rak och vacker timmerstam som tallen, och BLOM- 
QVIST (333) framhåller, att han under sin resa ej iakttog några krokiga 
och sabelformiga träd. 
Över lärkskogens utseende i östra Sibirien har A. K. CAJANDER (339 
—340) lämnat en livfull skildring. Larix sibirica förekommer här i den 
södra delen av den sibiriska urskogen, taigan. De olika trädslagens 
fördelning är mycket lagbunden. Tallen intar städse de torrare, mest 
åt söder exponerade sluttningarna och sibiriska lärken de mera friska 
markerna och dälderna. Å de fuktiga och kärrartade områdena förhär- 
skar däremot granen (Picea obovata). Om våren, då lärken avbryter 
med sin ljusa grönska, eller om hösten, då den lyser i en smutsgul färg- 
ton, framträder denna fördelning mycket tydligt. 
Markvegetationen är i lärkbestånden ej alltid så rik, som man skulle 
kunna tro. Bestånden äro nämligen ofta mycket täta. Kronorna sluta 
tätt intill varandra, och mellanskikten i bestånden upptagas av kortare 
lärkar eller brödtallar. Marken täckes därför ofta endast av barravfall, 
men ibland finnes ett slutet mosstäcke. Risen äro däremot sparsamma. 
Bland örterna lägger man märke till den vackra, rödblommiga Pyrola 
incarnata samt Cypripedium, Pulmonaria och Åthyrium. Invid någon 
bäck är örtvegetationen ännu mera omväxlande. — Norr om 66:te bredd- 
graden blir i stort sett taigans vegetation torftigare, och skogsbestånden 
bildas nästan uteslutande av Larixr dahurica (se kap. IX). 
B. Den sibiriska lärkens införande i Sverige (Norge och Finland), 
samt äldre åsikter om dess framtid, 
Frånsett något enstaka parkexemplar, synes den sibiriska lärken i större 
skala ha införts till Sverige och Mellaneuropa först i början av 1890-talet, 
sannolikt genom påverkan av Finska Forststyrelsens cirkulär den 21 nov. 
1889, som anbefallde omfattande odlingar av den sibiriska lärken i finska 
kronoparkerna. 
