LÄRKEN. 715 
Sedan Svenska Skogsfrökontoret i Halmstad grundats 1899, importe- 
rade denna firma årligen sibiriskt lärkfrö genom ett ombud i Riga, och 
ganska stora kvantiteter såddes härav de närmaste åren. 
Det förefaller därefter som om intresset för skogsodlingar med sibi- 
risk lärk något svalnat under sista åren. 
C. Den sibiriska lärkens förekomst inom landet. 
Med stöd av svar å utsända frågecirkulär, av iakttagelser under resor 
i olika delar av landet, genom efterforskningar, vart vissa importerade 
fröpartier av sibirisk lärk tagit vägen, och genom studier i litteraturen, 
lämnas här nedan länsvis kortfattade uppgifter om den sibiriska lärkens 
förekomst i Sverige. 
Förteckningen är visserligen långt ifrån fullständig, men förf. har ändå 
ansett lämpligt något beskriva de bestånd, från vilka uppgifter före- 
ligga. Härigenom erhålles dels en bild av den sibiriska lärkens utveck- 
ling hittills i vårt land och dels upplysningar av mera lokalt intresse, 
när framdeles denna lärks utveckling kommer att följas längre, än vad 
som kunnat ske i denna avhandling. 
Norrbottens län. 
Å Lina kronopark bl. II vid norra stranden av Lina älv, cirka 300 m ö. h. 
besåddes våren 1898 0,28 har med lärkfrö, sannolikt sibiriskt enligt medde- 
lande av jägmästare E. I. HAMMARBERG. <Skogsodlingsplatsen är hedland, be- 
växt med gles tallskog. 1 sept. 1908 meddelar H., att cirka 40 2 av sådden 
är vid liv och ingiver gott hopp om fortlevnad och kraftig utveckling. Svackor 
å hedlandet översvämmas stundom av vårfloden, varför plantorna där äro 
mindre och svagare än på de högre belägna platserna. Medelhöjden beräk- 
nades samma år till 30 å 40 cm. I april 1916 upplyser jägmästare HAMMAR- 
BERG, att vid revision år 1914 uppräknats 200 rutor, varav 84 eller 42 & 
voro försedda med plantor. Dessa hade då en höjd av 40—100 cm och 
voro relativt friska men krokväxta. År 1915 undersöktes beståndet i juni 
månad av skogsavdelningens assistent, jägmästare E. WiBECK. Härvid upp- 
mättes 268 plantor i 202 såddrutor. Medellängden befanns vara 40 cm, 4 
plantor voro över I m, och det högsta exemplaret var 1,3 m högt, vilket ju 
är en påfallande ringa höjd för 17-åriga plantor. W. hade ej iakttagit, att 
plantorna voro angripna av kräfta, men stammarna voro i regel krokiga i 
bågböjda eller sicksackböjda linjer. Plantorna tycktes hava lidit av frost, men 
sedan skaffat sig nya toppar. Som det är ovanligt påträffa sibirisk lärk av så 
pass krokig typ har någon tvekan rått bland skogsmännen, om här verkligen 
förelåge den sibiriska arten. Skogsingenjör CARL STENBORG meddelar också, 
att han fått uppgift om att sådden skulle vara av europeisk lärk. Lärksådden 
är blandad med enstaka självsådda tallar och bjöksly samt med enstaka granar. 
Markbetäckning av lavar, mjölonris, ljung och lingon tyder på ganska svag 
mark. 
