LÄRKEN. 72 
un 
Beståndets ålder var vid uppskattningen 1915 19 år. Lärken representeras 
av 381 stammar pr hektar, som alla förekomma i första kronskiktet, medan 
tallen har träd i alla fyra skikten. Lärkens medelhöjd är 8,6 m medan 
tallens är 6,3; lärkens medeldiameter 14,1 mot tallens i samma skikt 10,0. 
Hela beståndets virkesmassa är 102 kbm, därav lärkarna (381 stammar) bi- 
draga med !/ , medan 9,111 tallars virkesmassa är 76,6 kbm. Lärkens över- 
lägsenhet är sålunda påtaglig. Medan beståndet efter lärken föres till lärk- 
bonitet II, motsvarar det för tallen Maass' bonitet o,6. 
Enligt meddelande av kronojägaren Sv. EK rutsåddes å Fagerbergs krono- 
park i Rättviks socken 2 hektar med 7/, sibiriskt lärkfrö och 2/3 falllrö' är 
1899 — sannolikt var dock kulturåret 1898, då sibiriskt lärkfrö "sändes, till 
reviret från domänstyrelsen. Här har sibiriska lärken utv ecklat sig synnerli- 
gen väl. År 1908 uppgavs dess medelhöjd till 4,; meter. År 1914 under- 
söktes här 8 provträd, som gåvo en medelhöjd av 7,6 m. De sista 5 årens 
höjdtillväxt 3,;7 m och de sista 10 årens radietillväxt 33 mm. 
Värmlands län. 
Från 1892 års frösändning förekomma i detta län flera sibiriska lärkbestånd. 
Å ecklesiastika hemmanet Knoppåsen i Fryksände socken finnes sålunda 
ett mindre bestånd med synnerligen god tillväxt. Här anlades hösten 191 5 
försöksytan 336. Medan lärkens medelhöjd är 10,9 m, är tallens 10,4 och 
deras första kronskikt resp. 11,3 och 11,1 m. Lärkens medeldiameter är 11,3 cm 
mot tallens 11,0, men för första kronskiktet är skillnaden något större eller 
resp. 13,1 och 12,4. I huvudsak har tall och björk utgallrats för att lämna 
god plats åt lärken att vidare utveckla sig. Hela beståndets produktion är 
hittills 118 kbm, varav 88 kbm lärk. Beståndet tillhör efter tallen att döma 
Maass” växtlighetsgrad 1 och har förts till lärkbonitet II. Hos en lärk på- 
träffades å torra grenar skålar av Dasyscypha och å ett annat träd iakttogos torra 
kvistar, liknande de skador, svampens angrepp brukar förorsaka. 
Å kronoparken Öna i Ekshärads socken, Älvdals revir, utsattes cirka 300 m 
ö. h. år 1895 3-åriga plantor av sibirisk lärk i blandning med tall. Kulturfältet 
bestod av stenbunden moränmark av rätt svag bonitet. Jägmästare OLOF PE- 
TERSSON meddelar om detta bestånd år 1908, att de lärkar, som äro domine- 
rande, förete rak, god växt, betydligt överlägsen de lika gamla tallarna. Lär- 
karnas höjd varierade då mellan 1—38, möjligen 10 meter. 
Enligt meddelande av J. A. SÖDERQVIST utplanterades 1896 å Hovilsruds 
kronopark i Eda socken 200 st. sibiriska lärkplantor. År 1908 återstod härav 
cirka 50 träd, som voro raka och frodiga. Deras höjd var då 6—7,s m, 
brösthöjdsdiameter 83—14 cm och diam. vid roten 16—20 cm. 
Samma år sattes sibiriska lärkplantor å Kärne kronopark, 8 km från Skåre 
järnvägsstation. År 1909 uppgav jägmästare P. F. ELFSTRAND deras medel- 
höjd till 5 å 6 meter. 
Samma år utsattes också sibirisk lärk å kronoparken Bon, 4 km från Skåre 
på gammal sjöbotten, där tall fanns förut. År 1909 skulle medelhöjden här 
varit endast 3—4 m å de då 17 år gamla träden. 
Örebro län. 
Några uppgifter om sibiriska lärkbestånd i detta län ha ej erhållits, ehuru 
den nog finnes å en del skogar. År 1892 sändes åtminstone till två jäg- 
mästare i detta län frö från domänstyrelsen. 
