LÄRKEN. 703 
20,7 inom första kronskiktet. Lärkens virkesmassa med bark 125 kbm — 
hela beståndets 128 kbm. Enbart lärken inom första kronskiktet håller med 
bark 97 kbm. Barkprocenten utgör för hela lärkbeståndet 22,4 2, för första 
kronskiktet 22,2 2. — Beståndets grenbildning är stark och stamformen ofta 
krokig. Mycket krokiga, spiralformade träd förekomma i stort antal (se fig. 
102). 39,2 2 av trädantalet äro starkt krokiga och 26,9 2 försedda med 
mindre krokar, vartill komma 2,9 4 vargträd (se tabell 17). Beståndets sam- 
mansättning återfinnes också i tabell 16. Å trädgrenar ha här och var iaktta- 
gits kräftsår av Dasyscypha Willkommii. Även finnas döda grenspetsar i kro- 
norna, tydande på kräftangrepp. Tidigare har beståndet också liditav frost 
enligt uppgift i litteraturen (132). 
Å Ombergs kronopark invid Surmossen finnes en plantering av japansk 
lärk, vars höjd uppmättes år 1910. Kräftangrepp kunde ej iakttagas. Högsta 
höjden befanns då vara 3,10 m och medelhöjden 1,87 m. 
År 1914 uppmättes samma stammar, varvid erhölls en medelhöjd av 4,28 
m och en medeldiameter av 6,; cm. Högsta iakttagna höjden var 5,9 m och 
det grövsta trädet 10,4 cm. 28 & av träden voro starkt angripna av lärk- 
kräftan, och 27 2 av dem voro svagare angripna eller hade skador, varom 
tvekan kunde råda, om de skulle hänföras till svamp- eller frostangrepp. 
Från Marma kronopark i Uppland meddelar jägmästare C. R. HULLSTRÖM 
år 1911, att ej fullt manshöga japanska lärkar finnas där, som äro 15—16 
år gamla och satt kott. Till för 5 å 6 år sedan fröso toppskotten regel- 
bundet av. 
D. Japanska ilärkens variation och raser. 
Barrens färg varierar från gräsgrön till mer eller mindre blågrön färg. I 
bestånd kan man ofta därför urskilja tvenne typer — den gröna och den blå. 
Från Japan omtalas f. Murrayana Maxim -— en nedliggande form högt 
uppe på de japanska bergen. 
Från kultur äro dessutom omtalade f. pendula (412), en vacker dekora- 
tiv form med hängande grenar, f. Ganghoferi Schwerin med vacker kä- 
gelform, f. dumosa Beissn. (472) med rund, buskig form. En krypande 
form, lämplig för stenpartier i parker, är f. prostata Beissn (472). En 
brokborrig form är f. aureo-variegata (410). 
Möjligen finnas dessutom hybrider mellan japansk och europeisk lärk. 
Enligt MURRAY (578), företog man i Skottland redan 1904 försök med där- 
städes skördat frö av den japanska lärken. De härav uppkomna plantorna 
visade sig, ehuru de planterades på en för frost utsatt plats, överlägsna 
all skotsk, tyrolisk och japansk lärk i trakten. De voro fria från sjukdomar 
och hade vid 8 års ålder en höjd av 4,3 m. Dessa plantor ha av många 
ansetts för hybrid mellan de båda lärkarterna d. v. s. L. europea xX lepto- 
Zepis. M. själv håller emellertid detta för otroligt, då de båda föräldrarnas 
blomningstid ej sammanfaller. Sedermera finner man dock i den engelska 
litteraturen många uppgifter om hybrider mellan de båda lärkarterna. 
Man hoppas härvid få en lärkform, som förenar de båda arternas 
