LÄRKEN. 785 
1888 och är där flerstädes spridd. Till England kom den förut år 1908. 
Den har enl. MAYR (574) en mycket stark höjdtillväxt, åtminstone i 
sin ungdom. Sålunda skall den t. ex. i Ostfriesland överträffat alla in- 
hemska och främmande träd. MAYR uppger sålunda, att 7 års plantor 
därstädes hade en höjd av 6 m. I sitt hemland blir denna lärk ett me- 
delstort träd. MAYR har där uppmätt träd med 65—70 cm vid brösthöjd 
och 22 meters längd. Ett 50-årigt tätt bestånd med fullkomligt raka 
stammar hade 15 meters höjd och 25 cm medeldiameter. Trädet bör 
med framgång kunna försökas i vårt land. 
Larix Griffithi Hoox. (Tyskland: Griffiths Lärche, Indische Lärche, 
England: Griffiths Larch; Himalaya: Sah eller Saar). Denna egendom- 
liga lärk med sina stora, vackra kottar (fig. 10) växer i inre Himalaya, 
i Butom och östra Nepal 2,500—4,000 m över havet. Den infördes till 
England omkring 1848, men gar där till endast i sydvästra delarna. Alla 
försök i Tyskland ha misslyckats, och även i Frankrike har den haft 
ringa framgång. I England finnas några större exemplar. Den kan 
synbarligen ej gå till i vårt land. 
I Asien finnas ytteriigare några lärkarter, som dock äro föga kända. 
Från västra Kina härstammar Larix Potanini BATALIN (Potanins lärk 
Hung Sha), där den lämnar ett värdefullt gagnvirke, och från ett nord- 
ligare distrikt Larix chinensis BEISEN. 
Från Nord-Kina har MAYR beskrivit en särskild art Larix Principis 
Rupprechtii, som han fann i en tempelgård 1903, och varifrån plantor 
medförts till Europa. MAYR (574) framhåller, att den i Grafrath i Bayern 
haft mycket kraftig växt och att den synes stå närmast ÅL. europea, men 
däremot vara väl skild från Larir dahurica och sibzrica, medan BEISSNER 
(423) snarare håller före, att den »häårskarpt» liknar den sistnämnda arten. 
Från Asien äro också förutom L. szbirica och dahurica beskrivna några 
ofullständigt kända arter. Sålunda har MAYR (574) beskrivit en Larix 
Cajander, från exemplar, insamlade av CAJANDER i rena och blandade 
bestånd vid floden Aldans mynning i Lena. C. anser den emellertid 
stå mycket nära L. dahurica. 
Vidare har HENRY (537) beskrivit en ny art, Larix olgensis efter 
kvistar och kottar, som år 1911 sändes till England med orden »det 
enda barrträdet vid Olga och Vladimirbukterna, där allt nästan är ned- 
hugget till timmer». D:r KONVAROW vid Petrograds bot. trädgård säger, 
att den förutom vid Olgabukten även finnes å en annan sydligare lokal 
i Pihusuns floddal. I Kamtschatka och å andra ställen av Ostsibiriens 
fastland är det L. dahurica, som förekommer. Prof. HENRY har sänt 
förf. frö av denna nya lärkart, men några plantor ha ej uppkommit 
härav i Skogsförsöksanstaltens plantskolor. 
