348 L. MATTSSON. 
europeiska lärkens form bestämdes formklassen direkt ur uppmätt mitt- 
och brösthöjdsdiameter. Detta emedan rotansvällningens inflytande ej 
blir i högre grad märkbar, utan rätt god formindelning erhålles, så länge 
man rör sig inom samma höjdklass. Vid samarbetning av olika höjd- 
klasser måste däremot den grafiska bestämningen användas å de för 
varje höjdklass beräknade medelserierna. 
Då emellertid undersökningen sedermera utsträcktes att omfatta även 
formvariationerna inom olika bestånd, visade sig denna metod oanvänd- 
bar. Dels verkar rotansvällningen förryckande, dels utöva de enskilda 
mätningarnas oundvikliga variationer från den jämna stamkurvan ett syn- 
nerligen menligt inflytande aå resultatet. För den skull måste grafisk 
uppläggning av de å enskilda stammarna tagna måtten utföras, och mitt- 
och brösthöjdsdiameter avläsas a den utjämnande kurvan. Vid den se- 
nare verkställda stamformsutredningen för sibiriska lärken tillgreps därför 
denna metod från början. Formklassindelningen är således för denna 
lärkart noggrannare utförd än för den europeiska. Någon större roll torde 
emellertid dessa skiljaktiga metoder ej spela för det slutliga resultatet. 
Ett annat förhållande av grundläggande betydelse är, hur vid bear- 
betningen skall förfaras med barken. SCHIFFEL utför samtliga sina under- 
sökningar på bark, likaså förfar MAASS. JONSON däremot avlägsnar åt- 
minstone vid tallundersökningen barken och verkställer skilda undersök- 
ningar över vedkropp och bark. Att detta senare förfaringssätt är - för- 
delaktigaste inses omedelbart, om man betänker vår nuvarande ringa 
dom om barken i allmänhet. Att den varierar utomordentligt starkt, det 
veta vi. Men varpå bero dessa variationer, ha de något samband med 
vedkroppens formvariationer? Därom veta vi intet, och redan ur den 
synpunkten är det önskvärt att särhålla dem. För övrigt är det ju 
huvudsakligen vedkroppen, som spelar ekonomisk roll, barken behöva vi 
i allmänhet endast känna för att från obarkad stam med någorlunda sä- 
kerhet kunna sluta oss till innanför liggande vedkropp. 
I överensstämmrlse härmed ha vid föreliggande utredningar de två 
stamelementen ständigt hållits åtskilda. Var gång ordet formklass näm- 
nes avses den absoluta formklassen inom bark, endast då så uttryckligen 
framhålles, avses formen på bark. Likaså har vid utredningarna rörande 
barken denna i görligaste mån hållits skild från vedkroppen och dess 
dimensioner. 
änne- 
B. Material och allmänna riktlinjer. 
I och för studium av lärkens skogliga egenskaper ha, särskilt under 
de senaste åren, ett betydande antal försöksytor utlagts i bestånd av 
olika åldrar och boniteter framför allt av europeisk, men även av sibi- 
