356 L. MATTSSON. 
För att emellertid kunna avläsa diameterkvoterna på tiondedelar av 
stammen ovan brösthöjd, måste vi först söka utreda brösthöjdsmåttets 
läge. Detta bör å grafiska teckningen kunna avläsas som diameterkvot 
100, åtminstone om, som man får antaga, den avvikande metoden för 
uppmätning av detsamma ej är behäftad med någon rent systematisk 
felkälla. Undersokas stamserierna med avseende på detta förhållande, 
visar det sig, att diameterkvot 100, åtminstone å de högre stamgrup- 
perna, faller ungefär 1,1:s m över stubbhöjd. Detta skulle då betyda, 
att stubben i allmänhet tagits 15 cm hög. Som detta värde förefaller 
rätt så antagligt, har det använts för samtliga stamgrupper över 15 m:s 
längd. För de kortare stamgrupperna har stubben fått sakta falla i höjd, 
i det den antagits vara lika med en procent av stamhöjden. 
Diameterkvoterna avlästes därefter dels vid varje tiondedel av stam- 
mens höjd ovan brösthöjd, dels vid brösthöjd och på detta senare ställe 
dels å den utjämnande kurvan, dels å stamkurvans förlängning nedåt, 
d. v. s. med korrektion för rotansvällningen. Med hjälp av detta senare 
värde hava vi så möjlighet att bestämma stamgruppens verkliga abso- 
luta formkvot. — Som ju var att vänta, växlade denna rätt betydligt. 
I enstaka fall kunde det rent av hända, att två närliggande formklass- 
grupper i samma höjdklass erhöllo i det närmaste samma formkvot. Detta 
var dock undantagsfall. I allmänhet visade det sig, att rotansvällningen 
ej märkbart ändrade förhållandet mellan formkvoterna för olika grup- 
per inom samma höjdklass. Delvis beroende därpå, att den haft 
större inflytande å de högre höjdklasserna åstadkom den emellertid 
att de skilda gruppmedeltalen bildade en oavbruten serie med från 
0,570 till o,8oo sakta stigande formkvot. Detta förhållande är emellertid 
snarast att betrakta som en fördel. Därigenom få vi nämligen möjlig- 
het att bilda hur många slutliga formklassgrupper vi önska. 
Som redan förut nämnts, var det önskvärt att erhålla skilda avsmal- 
ningsserier för olika höjder. Materialet indelades därför så, att samt- 
liga grupper av höjderna 8--14 och 15—22 m bearbetades för sig. 
Inom var och en av dessa stora huvudgrupper sammanfördes så medel- 
serierna efter den absoluta formkvoten till 6 formklasser. . För var och 
en av dessa nedräknades medeltal. I tabell 5 återfinnas gruppmedelta- 
len, ordnade på ovan beskrivet sätt. 
Man kan emellertid ej direkt nedräkna medeltal av de för form- 
höjdgrupperna gällande serierna. Dessa måste nämligen av två anled- 
ningar tillerkännas betydligt skiftande värden. Först och främst måste 
naturligtvis hänsyn tagas till det antal stammar, som ingå i var och en 
av dem, men dessutom tillkommer ännu en sak. Stammarna äro näm- 
ligen uppmätta med ett i absolut mått lika avstånd mellan mätpunkterna. 
