FORM OCH FORMVARIATIONER HOS LÄRKEN. 369 
spåras. Kurvans toppunkt synes ligga ungefär vid + oy, a + o0,s E. 
Rätt intressant är, att denna beräkning synnerligen väl stämmer med de 
förut omnämnda tallundersökningarna. Den därvid erhållna fördelnings- 
kurvan hade nämligen samma positiva assymetri. I ett annat avseende 
gav den emellertid motsatt resultat mot den här relaterade. Kring medel- 
ER före Tan 
ÖR 
IN 
—/I4 —I2 —I0 —8 —6 —4 —2 +2 +4 46 +8 RES +12 +14 
Fig. 2. Europeisk lärk. Stammarnas FA kring medelstammen i fråga om formklass. 
Den streckade linjen anger Gauss” felkurva, 
European Larch. The distribution of stems as compared with the mean stem according to form-class. The 
broken line shows the GAUSsS error curve. 
talet samlade sig nämligen färre antal stammar, än vad felkurvan ford- 
rade, medan i här förevarande fall dessa stamgrupper äro rikligare repre- 
senterade. 
Det möter naturligtvis intet hinder att ur de hittills erhållna siffrorna 
direkt skaffa oss en uppfattning om formklasskurvans lutning. Under- 
sökningen har givit följande fakta: 
Formklassens medelvariation uppgår till + 4,4 2, medan 
diameterns medelvariation uppgår till + 4,2 cm. 
Korrelationsfaktorn mellan de två faktorerna är r = — 0,28. 
I allmänhet synes rätlinjig korrelation föreligga. Tangenten för kurvans lut- 
N 
. . o o Ö 4732 
ningsvinkel (77) erhålles då ur formeln a=r-t = — 0,28 .— = — 0,27. 
03 4,4 
Detta vill med andra ord säga, att en differens av + 1 cm från medel- 
