FORM OCH FORMVARIATIONER ' HOS LÄRKEN. 887 
Sammanställningarna 
men ha således visat, 
barkens byggnad torde 
liknande de förut för 
visats att vedkroppen 
andra. 
över barkprocenterna vid olika höjder å stam- 
att lämpligaste metoden för åskådliggörande av 
vara att utarbeta avsmalningsserier för densamma, 
vedkroppen framdeducerade. Dessutom har på- 
och barken avsmalna helt oberoende av var- 
Frågan är då om flera olika avsmalningsserier behöva bildas, eller om 
en som medeltal för samtliga stammar erhållen serie kan anses tillräck- 
lig, och i förra fallet hur dessa olika serier lämpligast kunna urskiljas. 
Närmast till hands ligger då att använda samma förfaringssätt, som förut 
begagnats för vedkroppen, nämligen att undersöka förhållandet mellan 
barken vid stammens mitt ovan brösthöjd och vid brösthöjd. 
7ab. 18. Mittbarkskvoten och dess växlingar inom några närmare under-= 
sökta försöksytor. 
The Bark-Quotient at the Middle of Stems and its Variations within some Sample-Plots 
that have been more closely examined. 
I 
I 
I 
I 
I 
I 
I 
I 
I 
| 
I 
I 
I 
| 
| > I SR Pa AR SAR | fran 
| S I TE nu > «2 SA SES 
ns - 5 | RSS Oo 2. ES aa 2 öv SMER S 23 
ra bed = =S = Bö 
sa | 236 | 225: Jiro | ÅA | 3 | 2353 | Iis 
FN fär Er DN Ed IAEA Ko ED LR fe CM RE 
ko RO LSE Ao ol 500 | 8 sg ö0n 
AS KASS) sAss = 2 De Brass ARS 
2 SN Br a AN (OR OA LOV ek GE :'3 ES ER a 
Hå a SEN UTSER AR reelt soraS Ka RRAA 
:o 8 = Sv - nn och :0O & > TS vo — | - om 
AA |A 0 |SEf) 5 3 nn a slev SS AVE a RES 
RR SKIN Kal SA VIS FRE UL ON FA SRS 
ÖFRSN ET Å ö Så ÖS 
| 
| | | 
281 73 ET3,5 | —Gj97 325 70 + 8,8 | —+ 0275 
: | 
| 287 63 Ej SS — 0,166 335 52 1256 + 0,067 
290 52 + 072 + O,y157 33 57 5 1055 — Oy4r2 | 
291 53 FNS — 0,436 347 73 | AR RR + Oy431 
| | 
208 53 a O,193 348 OO SEvä5Ga — O,154 
22 ] = 
ba FIO 68 RN O,316 350 55 9 | | 
324 63 EE3 — 0,208 388 50 + 14.0 — O,124 
tabell 18 åter- 
finnas som belysande exempel en del ytor, vilka noggrannare under- 
sökts med avseende fästat vid denna barkkaraktär. För samtliga stam- 
mar inom ytorna har mittbarkskvoten bestämts, varefter korrelationsfak- 
torn för förhållandet brösthöjdsdiameter—mittbarkskvot beräknats. Denna 
faktor växlar som synes mycket starkt. Den kan erhålla såväl nega- 
tiva som positiva värden. I allmänhet uppnå de emellertid inga högre 
belopp utan synas växla kring + 0,o och — o,:. Växlingarna får man val 
närmast förklara som beroende av tillfälliga kombinationer av värden, 
Denna »mittbarkskvot»> synes växla rätt betydligt. I 
