888 L. MATTSSON. 
och alltså anse mittbarkskvoten oberoende av diametern. Då är man 
således även berättigad. att räkna: med ett medeltal för hela stammateri- 
alet från varje yta. 
Sådana värden återfinnas dels i tabell 1, dels i tabell 18. I den se- 
nare äro även variationerna kring detta medeltal införda. I stort sett 
synes medelvariationen uppgå till + 12 procent. Detta motsvarar en 
variationsvidd av 72, eller i runt tal 75 procent. Med sådana variatio- 
ner är det ju tämligen tydligt, att de beräknade mittbarkskvoterna för 
de olika ytorna ej i något fall kunna anses vara bevisade. Med en be- 
räknad medelvariation av 12 procent kunna nämligen följande felmöjlig- 
heter och felgränser tänkas. 
Antal Maximifel å 
stammar medeltalet Felgränser 
15 =E Ög BP Ör 
20 SER 5353 ONS 
5 az 173? 54,2— 68,6 
3 + 6,6 54,8--68,0 
Felgränserna äro beräknade med medeltalet av samtliga ytornas mitt- 
barkskvoter, 61,4 70 som utgångsvärde. Nu ha emellertid flera av de 
undersökta ytorna uppvisat större variationer än + 12 procent. Det är 
således ej alls otänkbart, att felmöjligheterna kunna vara ännu större, 
än vad här beräknats. Det är med andra ord synnerligen tvivelaktigt, 
huruvida de olika ytorna verkligen förete skiljaktigheter i barkavsmal- 
ningen. 
Det borde följaktligen vara tillräckligt, att för medeltalsberäkningar 
förskaffa sig en enda medelbarkserie. Som emellertid å enskilda stam- 
marna stora växlingar förekomma, borde en barkserie för hastigt avsmal- 
nande bark och en av särskilt jämntjock sådan under vissa förhållanden 
vara av stort värde. 
Frågan är då, hur arbetet på mest praktiska sätt skall utföras, för 
att man skall kunna begagna sig av redan gjorda barksammanställningar. 
Kunde de därur erhållna barkserierna användas vid beräknandet av me- 
delserie för hela materialet, behövde tydligen nybearbetning endast ut- 
föras för de två ytterlighetsserierna. 
I de ursprungliga sammandragen, vilka utfördes gemensamt för ved- 
kroppen och barken, funnos dels diameterkvoten, >» dels barkprocenterna 
b 
vid olika delar av stammen, T och vid brösthöjd, Dp Genom multipli- 
