890 L. MATTSSON. 
nämligen medelvärdet av andra seriens termer. Om nu något lagbun- 
det förhållande existerar mellan de två seriernas termer, upphäves det- 
tas inverkan på resultatet helt. Ett exempel belyser kanske bäst detta 
förhållande. Vi ha två grupper av serier, i vilka samma siffror ingå. 
1-4 =4 150-16 
2-5 = I0O 20 10 
3:6=>18 JOS 02 
20007 2 NO3S 
Produkterna av medeltalen bli tydligen lika i båda fallen. Medeltalen 
av produkterna däremot skilja sig högst betydligt och bli i förra serie- 
gruppen högre, i senare seriegruppen lägre än produkten av medeltalen. 
I serierna ingå som synes samma termer. Skillnaden är endast den, 
att i första seriegruppen respektive termer samtidigt stiga, i andra serie- 
gruppen däremot den ena seriens termer stiga, samtidigt som den and- 
ras falla. 
Antaga vi, att detta förhållande är allmängiltigt, och tillämpa det 
på ovan påpekade resultat av försöksräkningen, så komma vi till föl- 
jande slutsatser. Den stamvis beräknade nya barkprocenten visade ut- 
präglad tendens att falla lägre än samma procent beräknad ur grupp- 
medeltalen. Detta visar överensstämmelse med vår ovanstående andra 
seriegrupp. Detta återigen betyder, att de två första serierna, här dia- 
meterkvoterna och ursprungliga barkprocenterna, stå i omvänt förhål- 
lande, d. v. s. med stigande diameterkvot följer sjunkande barkprocent. 
Detta förhållande kan närmast förklaras på så sätt, att barken förhåller 
sig något så när konstant, medan diameterkvoten stiger med formklas- 
sen. Ovanstående resonemang kan ju ej anses matematiskt bindande, 
men överensstämmer synnerligen väl med förut erhållna resultat. 
Utan att behöva riskera några större fel bör man således kunna över- 
föra barkprocentserierna för de olika grupperna till rena avsmalnings- 
serier. Detta gäller dock ej de högsta sektionerna för vilka de nya vär- 
dena måste beräknas stam för stam. På detta sätt erhålles således lik- 
som förut för vedkroppen sextio olika avsmalningsserier. Ordnas dessa 
i grupper efter formklassen för vedkroppen, och mittbarkskvoten uträk- 
nas erhålles följande: 
Formklass 2/...... 606 635 660 675 697 706 721 762 
Mittbarkskvot?Z... 61 60 61 57 Sj KOR DENS 
Här få vi således ännu ett bevis för vårt påstående, att barkens av- 
smalning är oberoende av vedens. 
