942 HENRIK HESSELMAN. 
bestånd och föryngringsluckor. En redogörelse för resultaten återfinnes 
i tabellerna n:r 2, 5, 9. Undersökningarna omfatta såväl nitrifikations- 
och denitrifikationsförmågan som ammoniakavspaltningen i en peptonlös- 
ning. Samtliga prov utmärka sig för en stor peptonspaltningsförmåga, 
varjämte alla prov från föryngringsytor nitrifiera, om än långsamt, en am- 
moniumsulfatlösning, vilken egenskap däremot saknas hos jordprovet från 
det slutna beståndet. Detta talar tydligen för min nyss uttalade åsikt, 
att kvävet i beståndens humustäcke ej nitrifieras. Resultaten vittna 
i alla händelser om en viktig skillnad i bakteriefloran hos mar- 
ken i bestånden och i de upptagna luckorna. Med hänsyn till 
denitrifikationen, salpeterförstöringen, är resultatet mera växlande. I 
uckorna och på föryngringsplatserna har den vanligen visat sig ganska 
stor, men i ett fall dock mindre än i beståndet. 
Skogarna under Högsjö gods i V:a Vingåkers socken skötas sedan länge 
tillbaka efter WALLMOS blädningsprinciper (se även fig. 7). De utgöras av 
barrblandskogar av den i mellersta Sverige vanliga typen. Bestånden äro 
väl slutna, markbetäckningen består i övervägande grad av ett mosstäcke, 
huvudsakligen bildat av Hylocomium parietinum och proliferum med något 
inströdda Däicranum-arter, mycket enstaka förekommer Hylocomium tri- 
guetrum. På grund av beståndens goda slutenhet ha risen en mera under- 
ordnad betydelse, lingon och blåbär äro de förnämsta, den förra för- 
härskar på rullstensgrus, blåbär på moränmarken, äfven Linnea förekom- 
mer. Bland örter observeras i främsta rummet Majanthemum bifolium 
och TYrientalis europea, men fläckvis och enstaka uppträder även Aze- 
mone nemorosa, som dock här och där kan bliva rätt vanlig. Vidare 
förekomma ÅLuzula pilosa, enstaka exemplar av Viola riviniana samt 
sådana växter som Örobus tuberosus, Vicia sepium och V. silvatica. 
Dessa växter jämte risens ringa utveckling visa, att humustäcket har en 
för barrblandskogar gynnsam beskaffenhet. Strukturen och min erfaren- 
het från andra liknande marker göra dock, att jag ej tror, att någon 
nitrifikation förekommer i marken i bestånden. 
Skogsmarken utgöres huvudsakligen av ganska jämna, föga blockrika 
moränmarker, som att döma av den i trakten anstående berggrunden 
huvudsakligen böra bestå av gnejs. Även rullstensmark förekommer, 
i övervägande grad bevuxen med tall. 
I blädningsluckorna uppträda åtskilliga örter, tydande på en ökad 
kväveomsättning i marken, såsom Veronica chamedrys och V. offici- 
nalis, Årenaria trinervia, Fragaria vesca, Cerastium vulgatum. Ganska 
regelbundet, men mindre allmänt än smultron, uppträda hallon (Rubus 
Zdeus) samt vidare Lactuca muralis, Cirsium arvense och C. lanceolatwnm. 
Av dessa växter är hallonet en utpräglad nitratofil planta, exemplar från 
