944 HENRIK HESSELMAN. 
den väsentliga markbetäckningen, de vanliga risen förekomma, men spela 
en mera underordnad roll. Bland risen märkes även Pyrola chlorantha. 
I bestånden uppträder, men i mycket enstaka exemplar, Viola riviniana. 
I vindfällsluckorna, även i sådana av ringa omfattning, uppträder mycket 
snart en nitratofil vegetation, som ger kraftig salpeterreaktion (se när- 
mare sid. 1038). Dessa växter förekomma även på sådan mark, som ej 
blivit omrörd vid trädens stormfällning. 
Skogarna å Alkvettern, Högsjö och Äs marker höra tydligen till 
samma typ som de, som undersökts å Jönåkers häradsallmänning. Visser- 
ligen har jag ej undersökt, om någon nitrifikation förekommer i marken 
under bestånden, men likheten i alla avseenden med förhållandena å 
Jönåker, såsom humustäckets struktur, frånvaron af nitrifikationsbakterier 
(bestånden å Alkvettern), saknaden av nitratreaktion hos växterna i be- 
ståndet samt min erfarenhet angående andra skogar av samma typ tala 
för att någon nitrifikation ej förekommer i marken, så länge beståndet 
är slutet. Ett ökat ljustillträde däremot, sådant som förorsakas av en 
luckhuggning, en vindfällning eller en kalhuggning, länkar om hela kväve- 
omsättningen, i det att en livlig, nitrifikation inträder. Till denna typ 
synas våra bästa barrskogsmarker i mellersta Sverige höra. 
I nu skildrade skogstyper har avverkningen ett tydligt inflytande på 
markens kväveomsättning. Antingen ökas salpeterbildningen högst 
väsentligt såsom i de örtrika granskogarna eller också fram- 
kallas den i en mark, dar nitrifikation förut ej agtrruny,rEse:s 
i vissa typer av de mossrika barrskogarna. Förändringen är 
oberoende av alla markberedningsåtgärder. Enbart det ökade 
ljustillträde, som följer med avverkningen, påskyndar salpeter- 
bildningen (de örtrika granskogarna) eller länkar in kväve- 
OMmsattningen pa mya banor, I det den framkallar em om tmikka. 
tion (de har skildrade mossrika batrskogarma). 
Emellertid finns det vidsträckta skogsmarker, som vid avverkning för- 
hålla sig på ett annat sätt. Framförallt i Norrland tyckas de ha en vid- 
sträckt utbredning, men förekomma även i andra delar av landet. 
Kar. V. Kalhyggen i mossrika barrskogar utan inträdande 
nitrifikation i marken. 
(Detaljbeskrivningar sid. 1038). 
Frågan om de norrländska skogarnas föryngring har under de senaste 
åren mer än någonsin förut trätt i den skogliga diskussionens förgrund. 
Det har blivit ett problem, icke blott för den praktiskt verksamma skogs- 
mannen, utan har ock ernått en stor skogspolitisk betydelse, då frågan 
