SKOGSFÖRYNGRINGSÅTGÄRDERNA OCH SALPETERBILDNINGEN I MARKEN. 945 
om de överåriga skogarnas avverkning på det närmaste sammanbundits 
med frågan om dessa markers föryngring. Till en början torde man ha 
hoppats att enbart genom timmerblädningen erhålla duglig föryngring, 
men då dessa förhoppningar i stort slogo fel, har utvecklingen så små- 
ningom gått därhän, att man i kalhuggning velat se den riktiga prin- 
cipen för de norrländska överåriga skogarnas avverkning och föryngring. 
Den som kraftigast tagit till orda för trakthyggesbrukets införande i Norr- 
land, om än i en för norrlandsförhållandena något modifierad form, är 
NA fö SR 
DA 
Ur Skogsförsöksanstaltens saml. Foto av förf. 
Fig. 8. Prov av råhumustäcket från äldre, genomblädad granskog. I markbetäck- 
ningen riklig med blåbärsris. Västerbotten. Degerfors revir. Kulbäcksliden. ?/; 1915. 
Sample of raw humus from an old thoroughly thinned spruce-forest. 
ANDERS HOLMGREN (1914), vilken även har förtjänsten av att ha vänt 
de norrländska skogsmännens uppmärksamhet på att råhumustäcket 
undergar förändringar vid starkt ljustillträde till marken. 
Sommaren 1915 hade jag tillfälle att tillsammans med jägmästare A. 
HOLMGREN besöka de av honom utlagda och skildrade hyggena å Ansjö, 
Ammers och Sösjö kronoparker inom Bräcke revir, varvid jag fick när- 
mare lära känna de förhållanden, under vilka dessa ytor voro utlagda, 
och de förändringar, som marken å dem undergår. De ha sedermera 
av mig undersökts såväl i september 1915 som vid olika tillfällen under 
år 1916. Dessa hyggen tillhöra delvis den förut skildrade typen med 
