SKOGSFÖRYNGRINGSÅTGÄRDERNA OUCH SALPETERBILDNINGEN I MARKEN. 949 
Liksom i våra mossrika barrskogar med gynnsamma markförhållanden 
saknas även i det mera utpräglade råhumustäcket nitrifikationsorganismer, 
jordprov framkalla ej någon salpeterbildning i en lämplig ammoniumsul- 
fatlösning, vid lagring bildas endast minimala salpetermängder (jfr även 
HESSELMAN 1917). Jordproven denitrifiera ej heller GILTAYS lösning, 
ammoniakavspaltningsförmågan i peptonlösning är svag. 
Den vegetationsförändring, som inträffar i dessa skogar vid kalhugg- 
ning, är vida mindre genomgripande än hos den i föregående kapitel 
skildrade typen. Redan i det slutna eller genom blädning halvslutna be- 
ståndet spelar kruståteln /ÅAzra flexuosa) en viktig roll, som dock, så länge 
växten ej blommar, föga framträder. På kalhygget tilltar den emellertid 
betydligt i frekvens, varjämte den genom att övergå i blomstadiet på 
ett helt annat sätt framträder för ögat. Ett kalhygge i dessa gamla 
granskogar liknar ofta ett gräsfält, grässtråna stå stundom så tätt som 
på en åker, och de brunvioletta stråna och blomvipporna skänka åt 
marken ett säreget, violett skimmer. Samtidigt med denna vegetations- 
förändring omskapas humustäcket mer eller mindre. Det genomväves 
av kruståtelns talrika, fina rötter, förmultningen har ofta starkt påskyn- 
dats, humuslagret har förminskats och fått en mera mulliknande struktur, 
sparsamma metmaskar anträffas i marken. De åstadkomma emellertid 
icke någon vidare omblandning med den underliggande blekjorden, endast 
i den allra översta delen blir detta lager blandat med humus. Ovanpå 
det så förändrade humustäcket bildar kruståteln en tät, grässvålliknande 
matta (jfr vidare fig. 11). 
Råhumustäcket genomgår sålunda genom kalhuggningen vissa föränd- 
ringar. De visa sig också i en kraftigare mikroorganismverksamhet, 
ammoniakavspaltningsförmågan är på hygget större än i beståndet, skil- 
naden är ofta ganska betydlig (se tab. I n:o 1—7). Nitrifikationsbakterier in- 
vandra emellertid ej, jordproven nitrificera ej en ammoniumsulfatlösning. 
Vid lagring bildar jorden endast helt obetydliga salpeter- 
mangder, ofta ej meran samma slags prov från beständen. I 
detta avseende ha överensstämmande resultat erhållits med prov från 
olika platser å kronoparken Kulbäcksliden i Västerbotten (se tab. 12 samt 
detaljbeskrivningen sid. 1040), från kronoparkerna Ansjö och Ammer i 
Bräcke revir (se sid. 10385 1O4T, tab. r2). 
Barde »rähumushyggen som karaktariseras av en rikt ut 
vecklad vegetation av kruståtel (Azra flexuosa), blir sålunda vis- 
serligen kväveomsättningen livligare, men ingen förändring 
inträder i densamma. Den vid förmultningen bildade ammo- 
niaken oxideras likaså litet som i beståndet till salpetersyra. 
