1028 HENRIK HESSELMAN, 
nitrifikation och markens föryngringsmöjligheter. De skogar, 
där redan en luckhuggning framkallar en nitrifikation, äro jäm- 
förelsevis lättföryngrade. Vägkanter, platser, där man brutit 
stubbar, och brandfält utmärka sig ofta för en vacker föryngring, 
dar nitrifieras ock humuskvaävet. Lagor och annat risigynna 
salpeterbildningen och föryngringen. Å andra sidan äro rå- 
humusmarker utan nitrifikation svårföryngrade. 
Anställda försök och direkta iakttagelser i naturen visa, att 
tallen i ungdomen utvecklar sig kraftigare i ett humustäcke 
med än utan nitrifikation. Sannolikt gäller detsamma också 
granen. 
I 'örtrika granskogar förefinnes vanligen en nitrifikation i 
marken. En huggning medför i dessa en ökad salpeterbild: 
ning, som kan framkalla en för barrträdsplantorna besvärlig 
ört- och gräsvegetation. På dylika platser föryngras emeller- 
tid granen i smärre luckor, som ej tillåta någon kraftigare ut- 
veckling av markvegetationen. I dylika skogar gäller det ofta 
att hålla hyggesvegetationen tillbaka, som annars lätt kan kon- 
kurrera ihjäl trädplantorna. 
Det sätt, varpå vi inverka på humuskvävets omsättning, bör 
vara den ledande synpunkten vid utförandet av våra föryng- 
ringsåtgärder. 
