1046 HENRIK HESSELMAN. 
VII. Brända eller svedda marker. 
1. Brandfält. Ångermanland. Selsjön. 
Brandfältet har en betydande utsträckning och utbreder sig på båda sidor 
om järnvägen strax ovanför Selsjöns station. Brandfältet härstammar från 
tvenne skogseldar, nämligen åren 1909 och 19:11, båda förorsakade av 
järnvägen och uppkomna under juni månad. Elden har härjat en typisk 
barrblandskog med insprängd björk och asp. Markbetäckningen i den brunna 
skogen utgjordes av mossor och bärris med inblandning av något örter. (Jfr 
exempel på mossrik barrblandskog sid. 470 HESSELMAN 1917.) Brandfältet 
ligger nedanför högsta marina gränsen, marken utgöres av morän, här och 
där i ytan starkt lerblandad. Marken är i allmänhet föga podsolerad. 
Vegetationen å brandfältet starkt växlande, bl. a. beroende på den grad, i 
vilken marken bränts, liksom också på växlingar 1 markens ursprungliga be- 
skaffenhet. 
Vegetation: AÅcgrostis vulgaris, ÅAira caespitosa, ÅArenaria trinervia, Betula 
odorata!, Bet. verrucosa!, Calamagrostis sp. R, Calluna vulgaris, Carex globu- 
laris, Cerastium vulgatum, Crepis tectorum, Polypodium dryopteris B., Epilobium 
angustifolium !!, E. montanum, Erigeron acris, Equisetum silvaticum, Fragaria 
vesca!, Hieracium auricula, Luzula pilosa, Poa annua, Polygonum aviculare, 
Populus tremula!, Potentilla norvegica, Rubus ideus!!, Rumex acetosella !, Sagina 
procumbens, Salix caprea, S. lapponum, S. nigricans, Tussilago farfara, Trifolium 
repens, Urtica dioica, Vaccinium vitis idea, Veronica serpyllifolia, Taraxacum 
officinale.  Fläckvis finns ett mosstäcke av Polytrichum commune, P. juniperi- 
num, Ceratodon purpureus. 
De växter, som uteslutande uppträda som rester efter den brunna skogens 
vegetation äro märkta med R, av de övriga finnas åtskilliga, som dels före- 
komma som nykomlingar, 1 synnerhet inom 1909 års brandfält, dels ock som 
rester från den brunna skogen. Hit höra t. ex. Calluna vulgaris, Equisetum 
silvaticum, Carex golobularis. De mest karaktäristiska brandfältsväxterna äro 
utmärkta med !! eller !. 
Till de på brandfältet tidigast efter branden uppträdande arterna höra i 
främsta rummet Fpilobium angustifolium, vidare Luzula pilosa, Crepis tectorum 
och Rubus ideus, tidig är också Arenaria trinervia. Det för brandfälten karak- 
täristiska mosstäcket av Polvirichum juniperinum synes ta ett par år i anspråk 
för sin utbildning. År 1913, då jag i början av augusti månad för första 
gången besökte brandfältet, saknades totalt ett mosstäcke inom den del av 
fältet, som brann sommaren 1911, men var fläckvis tämligen väl utbildat 
inom 1909 års brandfält. Sommaren 1914 började mossorna fläckvis att upp- 
träda och i september 1915 var mossmattan väl utvecklad inom rätt så stora 
delar av brandfältet. År 1915 uppenbarade sig inom brandfältet även Vicia 
cracca, som icke observerats under föregående år. 
Undersökningar av växternas nitrathalt ??/6—7/; 1914. 
Epilobium angustifolium. Yngre plantor, framförallt groddplantor, visa mycket 
kraftig reaktion på 1911 års brandfält, även där marken är så hårt bränd, 
att humustäcket är alldeles förstört. Äldre plantor på 1909 års brandfält ge 
stundom reaktion, men vanligen icke. Reaktion är vanligare hos exemplar 
