1088 NILS SYLVÉN. 
stegrade tillväxten på den motsatta sidan av skottet antager detta 
Fig. 9. Av knäckesjuka i toppen dödad 1-tall- 
planta från plantskolan vid Mariestad. ?/. 1912. 
De levande barren hava å bilden tecknats svarta, 
de dödade — brunvissnade — vita... [3] 
(Durch Kieferndreher am Gipfel getötete å-Kiefern- 
pflanze aus dem Saatkamp bei Mariestad. 3/; 1912. 
Die lebenden Nadeln sind auf dem Bilde schwarz, die 
abgestorbenen braunwelken — weiss gezeichnet.) 
ofta under utväxandet efter infek- 
tionen en något krumböjd form; 
såret träffas härvid å den konkava 
sidan av skottaxeln. Å finare års- 
skott når mycelet slutligen runt 
om skottet, som då torkar ovan 
angreppsstället (fig. 8-—9). I top- 
parna vissnade, rödbruna tallplan- 
tor (jmf. fig. 9), insprängda bland 
de gröna och friska plantorna i 
plantsängarna, se där det för 
Melampsora pinitorgqua-angrepp å 
andra årets tallplantor i plantsko- 
lorna karaktäristiska! Träffar man 
tallplantor av dylikt utseende i en 
plantskola, skall man snart sagt 
undantagslöst vid närmare efter- 
seende finna de för sjukdomens 
säkra bestämmande avgörande så- 
ren eller cxomafläckarna. Sker 
svampangreppet längre ned på 
arsskottet, kan detta helt bortdö 
och plantan stundom nedsättas 
så starkt, att den i sin helhet du- 
kar under. I regel dödas dock ej 
de av sjukdomen hemsökta plan- 
torna omedelbart utan kvarleva 
till sina nedre delar och utveckla 
från dessa ersättningsskott, som 
följande år taga ledningen av höjd- 
tillväxten. Flera likvärdiga skott 
komma ofta härvid till utbildning, 
och en för plantering olämplig, 
buskformig planta (jmf. fig. 10) 
blir den slutliga följden av svamp- 
angreppet, om ej ett förnyat an- 
grepp under plantans tredje år 
helt dödar densamma. Å de 
starkast utvecklade plantorna når 
svampmycelet stundom ej runt om 
