OM TALLENS KNÄCKESJUKA. 1089 
skottaxeln, som då vanligen fortlever. Då skottets längdtillväxt vid ti- 
den för svampangreppet ej ännu avslutats,' kommer vanligen en mer eller 
mindre starkt S-formig krök att åtminstone under de närmast följande 
åren å detsamma (jmf. fig. 11) markera platsen för svampangreppet. 
Angrepp av knäckesjuka å andra årets tallplantor har jag iakttagit i 
Skogsvårdsstyrelsens i Skaraborgs län plantskola vid Mariestad somrarna 
1912—1914 och 1916 (1915 var jag ej i tillfälle att besöka densamma), 
Ur Skogsförsöksanstaltens saml. Foto av förf. 
Fig. 10. På grund av årets knäckesjuka — huvudskotten dödade i toppen till c:a 4—4 em:s 
längd — buskformiga å-tallplantor från plantskolan vid Mariestad. ?7/; 1916. [4] 
(Infolge diesjähriger Kieferndreherkrankheit — die Hauptsprosse an der Spitze bis zu ca. 4—3 cm Länge 
abgestorben — in einem kommenden Jahre strauchförmige d-Kiefernpflanzen aus dem Saatkamp bei Mariestad. 
FÅ 
21, 1916.) [3] 
a Skogsvårdsstyrelsens i Värmlands län plantskola vid Deje somma- 
ren 1912 samt i Grönsinka skogsskolas plantskola vid Grönsinka i södra 
Gästrikland sommaren 1916. Vid Mariestad ha sjuka plantor i något 
större antal påträffats; någon skadegörelse av nämnvärd ekonomisk be- 
tydelse. har det dock aldrig heller här varit tal om. Några få till ett 
10-tal eller undantagsvis upp emot ett 20-tal knäckesjuka plantor ha 
anträffats per såddradslängdmeter; ej sällan ha dock hela såddrader (tvär- 
! Då svampangreppet börjar framträda å tallskottet, har detta vanligen nått endast tredje- 
delen eller hälften av sin definitiva längd. 
