OM TALLENS KNÄCKESJUKA. ITS 
Antalet sårställen å skotten och antalet angripna skott ha i alla de 
meddelade tabellerna räknats endast å huvudskottet och de två översta 
grenvarven. Att så skett, beror på flera omständigheter. Skogligt sett 
äro dessa av det största intresset; om de lägre grenvarvens årsskott an- 
gripas, influerar ju detta i regel ej på stamformen, åtminstone ej i nå- 
got här föreliggande fall. Vid en undersökning angående svampsporer- 
nas spridning, borde ju dock även skogligt mindre betydande angrepp 
hava medräknats. Min ursprungliga plan var därför också att medtaga 
dessa vid undersökningen. Ett första överblickande av tallplantorna på 
undersökningsområdet vid Ö. Ekenäs gav dock vid handen, att angrepp 
av knäckesjuka på de nedre grenvarvens grenar förekom endast och 
allenast å de i kanterna av tallkulturerna fritt exponerade plantorna, redan 
i såddrutorna närmast innanför yttersta rutraden saknades sårställen å 
grenarna i fråga snart sagt fullständigt. Endasti något enstaka fall kunde 
i de inre såddrutorna infektion å de lägre grenvarvens grenar upptäckas 
och då i de såddrutor, intill eller emellan vilka asprotskott, som förut 
nämnts, förekommo. Ett konstaterande av detta sakförhållande fick bliva 
tillräckligt, då en detaljundersökning, som på förhand måste anses bliva 
utan större värde, här skulle tagit allt för mycken tid i anspråk — i 
den utsträckning, undersökningen utfördes, kom den ju ändock att om- 
fatta åtskilliga tusental skott; exempelvis ingå i tabell 2 en undersök- 
ning av 1196 olika skott, i tabell 5 undersökning av jämnt I 100 0. s. v.l). 
Under undersökningens gång hade jag helt naturligt alltjämt min upp- 
märksamhet inriktad även på plantornas nedre grenar; ett utsträckande av 
detaljundersökningarna till jämväl dessa visade sig härvid aldrig av be- 
hovet påkallat. 
I rutraderna visade — även närmare asparna — de inre rutorna tyd- 
ligt avtagande knäckesjuka. De i tabellerna från olika såddrutor och 
olika rutrader' meddelade siffrorna visa bestämt detta. De avvikelser 
från regeln, som förekomma, finna alla lätt sin naturliga förklaring. I 
tabell 6 är en sammanställning gjord över knäckesjukans uppträdande 
å de tre högsta plantorna inom vardera av de fyra yttersta såddrutorna 
inom respektive rutrader K, M och P (jmf. kartan). Av denna framgår, 
att M. och P-rutorna visa inåt tydligt och relativt jämnt avtagande knäcke- 
sjuka; under det att antalet sårställen pr planta inom de yttersta rutorna 
i raderna utgör resp. 14 och 15,67 utgör det för rutorna n:r 4 inåt endast 
resp. 4,33 och 2. K-rutorna tyckas däremot hava krånglat, i det de 
visa maximum för antalet sårställen inom tredje såddrutan och högt antal 
dylika även inom rutan n:r 4; summorna för antalet sårställen pr planta inom 
rutorna 1—4 utgöra resp. 11,67, 3,67, 13,67 och 11. Förklaringen härtill är 
att söka i plantornas inåt såddrutorna stigande höjd — yttersta rutans plan- 
172. Meddel. från Statens Skogsförsöksanstalt. 
