UNDERSÖKNINGAR ÖVER GRAN- OCH TALLKOTTARNAS SKADEINSEKTER. I 149 
och av fröna voro 50 skadade av dessa, 44 stycken voro oskadade, 25 
hyste gallmygglarver och 1 en stekellarv, varjämte 11 voro tomma. 
Om dessa senare, som naturligtvis voro slöa, frånräknas, var följakt- 
ligen. 41,3 AH av fröna förtärda av grankottvecklarens larver, d. v. s. 
13,2 vo rrav vatjer larv. I Den 27 maj undersöktes en annanikotte, war 
anträffades två >»något mera än halvväxta larver»; de skadade frönas 
antal var denna gång 58. 16 voro oskadade, 7 hyste gallmygglarver 
och 19 voro tomma. Omräknat i procent blir detta 71,6, d. v. s. 35,8 No 
pr larv. 
Sista gången undersöktes kottarna den 27 september; de hade då för- 
varats under bar himmel hela sommaren. Vid detta tillfälle kunde icke 
ett enda oskadat frö påträffas. 
Anmärkas bör emellertid, att LAMPA ej medräknade de frön, som voro 
alldeles förtärda, så att blott frövingen fanns kvar. 
Siffrorna äro därför, som han själv framhåller, säkerligen för låga. 
Trots de ofullkomligheter, som vidlåda dessa försök — såsom den 
felkälla, som uppstår, genom att ej de helt och hållet förtärda fröna 
medräknats och att dessas antal kan vara olika i de undersökta kottarna, 
samt frånvaron av exakta uppgifter om larvernas storlek samt om tem- 
peraturen under den tid, som kottarna varit lagrade — peka de dock 
tydligt hän på, att den av grankottvecklarens larver vållade skadegörelsen 
betydligt tilltager i omfång under våren, vadan HOLMGRENS uppgift, att 
larven är fullvuxen redan på hösten, är oriktig. LAMPA drar härav den 
slutsatsen, att man bör klänga kottarna så tidigt som möjligt. Han 
skriver (s. 197): »Ett medel, som i hög grad måste minska deras antal;! 
synes mig dock vara att insamla kottarna och klänga dem så tidigt som 
möjligt, innan ännu vecklarelarverna hunnit göra någon större skada, 
och detta i synnerhet de år, då det visar sig, att larver äro talrika, d. v. s. 
att de finnas i nästan varje kotte. Av förestående synes nämligen, att 
redan ett par eller tre sådana larver äro tillräckliga för att med hjälp 
av mygglarverna förstöra nästan vart enda frö, om de få husera ostörda 
ända till fram i maj månad, då puppstadiet inträder.» 
Förutom grankottvecklarens larver påträffade LAMPA i fröna små gula 
gallmygglarver, alltid blott ett i varje frö. Han anser det möjligt, att dessa 
äro den av WINNERTZ från Tyskland beskrivna Cecidomyia strobi WINN., 
emedan denna arts larver deformera fröna på alldeles samma sätt som 
de av honom iakttagna. Det lyckades emellertid ej LAMPA att finna några 
puppor i fröna, och ännu i september funnos larverna oförändrade kvar 
1 dessa. De av denna larv skadade fröna uppgingo enligt LAMPAS upp- 
gift till 30—50 HW. 
! Förmodligen menas skadegörelse. 
