TIY2 IVAR TRÄGÅRDH. 
kläcka dem ur klängda frön, så skulle detta ju kunna tolkas som ett 
bevis på, att larverna »ligga över» och att generationen är mera än ett-årig. 
Men vida sannolikare synes en annan förklaring, nämligen att fröna 
förvarats för torrt, så att larverna av denna anledning ej kunnat genomgå 
någon vidare förvandling. 
Att så är förhållandet, visas därav, att, när fröna läggas ut till gronings- 
försök och därvid utsättas för en viss fuktighet, bruka larverna bryta 
sig igenom fröskalen, tydligen i avsikt att 
uppsöka någon lämplig plats för förpupp- 
ningen. Enligt nyare undersökningar spe- 
lar också luftens fuktighet en lika stor roll 
som temperaturen vid insekternas utveck- 
ling, och liksom det finnes en temperatur, 
under vilken insekterna befinna sig i »köld- 
stelhet», så existerar det en fuktighetsgrad, 
under vilken de befinna sigi »torrhetsstelhet»>. 
När kottarna förvaras i de ovan beskrivna 
kläckningslådorna, torka de visserligen också, 
men detta sker långsamt, och den fuktighet, 
de besitta, är tillräcklig för myggornas ut- 
veckling — därav skillnaden i kläcknings- 
resultaten, när man låter fröna ligga i kot- 
Foto av N. SYLVÉN. 
Fig. 21. Genomskuren grankott med tarna och när man klänger dem. 
två kokonger (£) av Perrisia strobi Om man undersöker en kotte, varur 
WINN:;/ den övre synes uprofil, den "många gallmyggor "kläckts, så Gndermmna 
nedre från den bakre spetsen. : o : ; 5 
! aldrig några puppskinn stickande ut ur fröna; 
Spruce-tree cone, cut in two, with two co- AN få - 53 Å 
larverna lämna fröna, bana sig väg in ge- 
nom det tak, som undersidan av kottefjällen 
bilda, och urholka åt sig en håla, som sträcker sig in mot kotteaxeln och böjer 
sig svagt nedåt basen av kotten (fig. 22 a). Vid klyvning av en angripen 
kotte ser man den slutna spetsen av dessa vitglänsande kokonger (fig. 21). 
Betraktar man ett dylikt kottefjäll från undersidan, märker man en 
coons (£) of Perrisia strobi WINN. 
långsträckt, oval, låg upphöjning på densamma (fig. 22 b); i den yttre 
ändan finnes ett oregelbundet fönster, tillslutet med någon substans, och 
under detta mynnar kokongen; ofta sitter frövingen kvar och täcker 
hålorna (fig. 22 c). Kokongen är till färgen kritvit, och förefaller att vara 
förfärdigad av någon spunnen substans, impregnerad med något vax- 
artat ämne, så att väggarna äro fasta. Kokongen är öppen utåt, jämn- 
bred eller något vidare i den inre, avrundade delen samt genom en 
sned, stramt spänd skiljevägg avdelad i ett inre rum, vari puppan lig- 
ger, samt ett yttre rör, som står i förbindelse med utgångshålet (fig. 22a). 
