NO IVAR TVÄGÅRDH. 
Honans antenner (fig. 23 c) äro av en helt annan byggnad än ha- 
nens. I1:sta leden är utpräglat klubbformig och något längre än lederna 
2—4 tillsammans.! 3:dje och 4:de lederna äro ej skilda 
genom någon insnörning, 4:de och s5:te äro lika långa 
samt något längre (12: 11) än den O:te, som smet; 
är något längre än den 7:de (11:10) och de följande, 
som äro av samma längd. På undersidan av lederna 
7—10 nära framkanten sitter ett litet, rätt utstående, 
tjockt, koniskt, glasklart borst. 
Mandiblerna (fig. 23 d) äro kraftiga och delade i två 
skarpa, lika stora tänder, av vilka den ena ligger rakt 
under den andra. 
Maxillernas och labiums basaldelar äro starkt 
kitiniserade och svartbruna till färgen. Maxillarpalpernas 
j ändled bär i spetsen två borst, lika långa som båda le- 
Fig.24. Platygaster derna tillsammans; labialpalperna äro mycket korta och 
contorticornisRATZ. bära likaledes i spetsen två långa borst. 
a,mesonotum;ö,me-  Torax (fig: 24) är dubbelt så lång som bred. Prono- 
FAO tum synes blott som en smal strimma från översidan; 
a, mesonotham; 4, mee mMesonotum är långsträckt och fint nätformigtistkerad; 
tanotbum and propo- med smala, längsgående nätmaskor; parapsidfårorna äro 
Näe nästan raka, konvergera bakåt och gå ända till mesonotums 
bakkant, där de mötas i en trubbig spets, som skjuter något över mesono- 
tums bakkant; det kilformiga mittparti, som de begränsa, är nära tre 
gånger så långt som brett. Axille äro tvärställda, smalt trekantiga och 
mötas i mittlinjen, så att mesonotum och skutellen skiljas åt. Scutel- 
len något bredare än den är lång, med svagt konvex framkant, som 
nästan stöter ihop med mittpartiet av mesonotum, samt halvcirkelformigt 
rundat baktill och med listformigt förtjockad, tandad bakkant. Post- 
scutellen eller metanotum (fig. 24 b) smal, jämnbred, med en rad av porer 
innanför framkanten. Propodeum är tätt hårig i mitten, med ett par 
längsgående, höga, tvärt avskurna lister. 
Abdomen hos -båda könen glänsande glatt, liksom polerad, med seg- 
mentalt ordnade rader av små hår; petiolus (fig. 25 a—c) något kortare 
än dess bredd i framkanten, vilken är hälften av bakkantens bredd, på 
sidorna och ännu mera på undersidan tätt hårbeklädd; på översidan gå 
från de främre hörnen ett par bakåt svagt konvergerande, upphöjda lister. 
Hos hanen (fig. 25) vidgar sig abdomen med svagt konvexa sidor 
till bakre kanten av andra segmentet, varpå den gradvis avsmalnar bakåt 
tanotum och propo- 
! KIEFFERS uppgift, »Scape égalant les quatre artieles suivants réunis» måste bero på 
felskrivning. 
