1184 IVAR TRÄGÅRDH. 
arten JM. strobilobius, så äro tills dato ej mindre än två Megastigmus- 
arter kända från grankottar. 
Detta kan måhända tjäna mig som ursäkt, när den i Sverige ur gran- 
kottar kläckta arten fördes till släktet Megastigmus. En närmare under- 
sökning har emellertid visat, att det är en 7Zoxymus-art, identisk med den 
av RATZEBURG beskrivna ZY. Chalybeus, vilken bestämning kontrollerats 
genom jämförelse med RATZEBURGS typer, vilka befinna sig i Ebers- 
walde.! Denna art identifieras av alla författare med den av BOHEMAN 
beskrivna arten azureus, vilken enligt THOMSON förekommer i grankottar; 
arten bör således heta azureus. 
Den tillhör således ett släkte, vars arter hittills äro kända som exklu- 
siva parasiter, särskilt på gallinsekter. Den gängse uppfattningen, att 
inom samma släkte ej förekommer både fytofager och zoofager, håller 
följaktligen icke streck. Utbildningen till den ena eller den andra dieten 
synes kunna försiggå mycket lätt bland nära besläktade arter bland 
insekterna. Det är i detta sammanhang av intresse, att ej heller det 
nära stående släktet Megastigmus är exklusivt fröätare, ty SEITNER upp- 
ger 1 sitt ovan anförda arbete, att flera arter äro zoofager och leva para- 
sitiskt på gallbildande insekter. 
Mycket anmärkningsvärt är det förhållandet, att ännu ingen Mega- 
stigmus-art kläckts ur granfrön i Sverige. Detta kan knappast bero på 
någon tillfällighet, då ett så pass rikligt material förelegat, utan det talar 
för, att granfrönas fauna 1 Sverige och möjligen i hela norra Europa är 
skild från södra Europas, något som f. ö. gäller ej blott frösteklarna utan 
även granfrögallmyggorna. 
Beskrivning av imago. 
Mått: I längd (exkl. huvud) 1,87 mm; framvingens längd 1,82, dess 
bredd 0,884 mm; bakvingens längd 1,;5 mm, dess bredd 0,36 mm. 
ÖQ 2,08—2,6 mm, äggläggnings- 
rörets längd 4,1:6—5,9 mm. 
Färgen skiftar i azurblått och 
grönt. Endast tibierna och tarserna 
äro brunaktiga. 
Huvudet (fig. 31 a) ärnagot 
bredare än dess höjd och bredden 
Fig. 30. Granfröstekeln 9, (Torymus azureus 
FI 
Bun) (efter TRÄGÅRDH). mellan ögonen förhåller sig till höj- 
den, räknad från hjässans överkant 
till basen av labrum, som 23:25; avståndet från sidoocellerna till facett- 
ögonens överkant är lika långt som avståndet mellan dem själva. Pan- 
I Perus undersökning har välvilligt utförts av d:r A. KRAUSSE i Eberswalde. 
