UNDERSÖKNINGAR ÖVER GRAN- OCH TALLKOTTARNAS SKADEINSEKTER. 1185 
nan har en fint nätformig ytskulptur och är jämnt välvd utan några in- 
sänkningar eller fåror; mellan antennernas ledhålor, vilkas avstånd från 
den nedre kanten är hälften av avståndet till den övre, löper en lodrät 
ås, som är 2!/, så lång som bred, ned mot underkanten utan att dock 
nå densamma; något framför åsens spets sitta ett par runda upphöj- 
ningar på något större avstånd från varandra än antennerna. 
Antennerna (fig. 31 
b) bestå av 14 leder (exkl. 
basalleden) och äro av 
samma byggnad hos båda 
könen, om man undan- 
tager, att spetsleden är 
något större hos hanen, 
och att dennes antenner 
äro något grövre. Skaftet 
ärdnagot mera an tre 
ganger så långt som sin 
diameter i mitten, av- 
smalnar något mot båda 
ändar och är nära tre 
gånger så långt som den Fig. 31. Granfröstekeln (7Zorymus azureus BHN). a, huvud, 
andra leden, kallad PE- sett framifrån; 5, antenn; c, maxill och labium; dZ, mandibel. 
dicellen: Rin oledenmatttritesd. toutallaspect; 6. dutepysst eo bmasila sand labiumsdtmandible: 
mycket liten, hälften så 
lång som sin diameter, vilken är blott 3/5; av de följande ledernas. 
De följande sex lederna vidga sig samtliga något mot spetsen och äro 
av samma längd, som obetydligt överstiger deras diameter (5,3 : 4,5); 
lederna 10--13 bilda tillsammans en svagt markerad klubba; den 13:de 
leden är konisk, knappast hälften så lång som den föregående, och bär 
1 spetsen den starkt reducerade 14:de leden. Lederna 4—13 äro för- 
sedda" med talrika, längsgående, smala, glasklara åsar, som i ledernas 
utkant löpa ut i skarpa spetsar och uppfattas som sinnesorgan. 
Mandiblerna (fig. 31 d) äro kraftiga, tretandade, med en skarp, skä- 
rande innerkant. Maxillarpalpernas (fig. 31 c) spetsled är nästan 
lika lång som de övriga tre lederna tillsammans, något bredare på mitten 
samt snett avskuren i spetsen, där den är försedd med ett par längre 
hår. Labialpalpernas spetsled är nästan äggformig och lika lång som 
de båda andra lederna tillsammans. 
Torax är högvälvd och har en nätformig ytskulptur (fig. 32 a och b). 
Protorax omfattar främre kanten av mesotorax kragformigt och är synlig 
från översidan. På mesotorax sträcka sig parapsidfårorna i en jämn 
