UNDERSÖKNINGAR ÖVER GRAN- OCH TALLKOTTARNAS SKADEINSEKTER. 1195 
framkanten, ett i bakkanten i jämnhöjd med det yttre av de båda främre; 
därefter böjer den sig snett bakåt, löper något innanför och parallellt 
med vingens framkant, som gör en motsvarande böjning, och avsmalnar 
till ungefär hälften av den förra bredden. Därefter vidgar den sig åter, 
böjer sig snett framåt och löper tätt innanför framkanten till något utan- 
för vingens mitt, där de tre hakborsten, varmed bakvingen vid flykten 
förenas med framvingen, äro belägna. 
Utbredning. Av kartan fig. 40 framgår, att Aprostocetus följer 7o- 
rymaus över hela landet. 
Granfröstekeln, (Torymus azureus) och dess parasit, Aprostocetus 
strobilanze. 
För att söka få en föreställning om parasitens betydelse har tabellen 
IV sammanställts, som visar kläckningsresultaten för 200 grankottar från 
58 lokaler. Vi se därav, att endast på två lokaler förekommer 
Aprostocetus utan att Zorymus samtidigt finnes. Men i båda fallen är 
den förra mycket fåtalig, resp. 1 och 6 exemplar, och sannolikt för- 
håller det sig så, att Zorymus varit så ytterligt sparsam, att alla dukat 
15 
- Bs 
Nod Tr Vv 
CEN RN | 
[/) 
= 
S 
j-10 — H1—20 21—30 31—40 41—50 51—60 61—70. 71—80 81—90 91—100 
Fig. 41. Kurva utvisande lokalernas fördelning, procentvis uträknad, efter av Aprostocetus 
angripna Zorymus. 
Diagram, showing the distribution of the localities according to the percentage of 7Zoxymus parasitized by 
ÅAprostocetus. 
under för Åprostocetus. I fig. 41 äro tabellens uppgifter grafiskt samman- 
ställda, så att 11 olika grader av parasitinfektion äro urskilda och de 
olika lokalernas fördelning på dem procentvis uträknad. 
För jämförelsens skull hänvisa vi till den på samma sätt för granfrö- 
gallmyggan och dess parasit, Platygaster contorticornis erhållna kurvan 
